Справа № 160/27116/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 23.09.2024 року;
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для надання відзивів на позовну заяву та докази на їх обґрунтування.
Відповідачі, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзивів на позовну заяву не скористались, причини неподання відзивів на позовну заяву суду не повідомили.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 16.09.2024 р. звернулась із заявою при призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області.
Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 1058- ІV).
Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.
Отже, необхідними умовами для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 є досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку (60 років) та наявність у такої особи необхідного страхового стажу (не менше 31 року).
Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Абзацом першим частини другої цієї ж статті визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До набрання чинності Законом №1058 (01 січня 2004 року) види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначалися Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788).
Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеної норми закону постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок). Згідно з абзацами першим, другим пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Абзацом першим пункту 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.23 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності); у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця (п.27 Порядку №637).
Відповідно до роз. ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 № 295/5 (далі - Порядок № 295/5) п. 1 архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву.
При цьому, зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. Відомості про роботу в різних установах надаються в одній довідці. Підставою для оформлення архівної довідки про підтвердження трудового стажу є накази (за відсутності наказів з особового складу можуть бути використані накази з основної діяльності), особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відмітки про періоди роботи. п. 2 Порядку № 295/5 архівна довідка про заробітну плату оформлюється на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату. Розмір заробітної плати в архівній довідці зазначається в грошових одиницях, що діяли в період, за який витребується інформація. Дані зазначаються окремо за кожен місяць конкретного року. п. 8. Порядку № 295/5 Архівні довідки, копії і витяги (виготовлені засобами друку) оформлюються на бланку архіву із зазначенням назви документа («Архівна довідка», «Архівна копія», «Архівний витяг»), засвідчуються підписом керівника архіву (архівні довідки - також підписом начальника відповідного структурного підрозділу) і гербовою печаткою архіву. п. 11. Порядку № 295/5 Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах». п. 18. Порядку № 295/5 Архівна довідка оформлюється державною мовою, повинна мати реєстраційний номер та дату оформлення. Копія архівної довідки засвідчується виконавцем і залишається у відповідній діловодній справі архіву.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Порядок оформлення дубліката трудової книжки регламентований в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 (далі - Інструкція №58). Працівник, який втратив трудову книжку, повинен негайно звернутися за дублікатом за місцем останньої роботи. У свою чергу, власник або уповноважений ним орган повинен видати працівникові трудову книжку або вкладиш до неї нового зразка з написом "дублікат" (у верхньому правому куті першої сторінки). Документ видається протягом 15 днів після подачі заяви, але термін може змінюватися залежно від різного роду обставин. Такий дублікат або вкладиш до трудової заповнюється в загальному порядку. Якщо ж співробітник до цього місця працював ще де-небудь, то до розділу "відомості про роботу" до третьої графи дубліката будуть внесені записи про загальний стаж роботи сумарно (загальна кількість років, місяців, днів без конкретизації місць роботи) до працевлаштування на останньому підприємстві, але засвідчені документами. Останніми можуть виступати завірені в певному порядку довідки про роботу в інших організаціях, копії наказів або розпоряджень про прийом/звільнення або будь-які зміни в штатній посаді з попередніх робіт.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства, суд зазначає, що попередню трудову книжку було втрачено та вона додає довідки, що підтверджують її страховий стаж. У трудовій книжці НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 запис розпочинається з 01.03.2007 року, дублікат трудової книжки виготовити не передбачалось можливим, оскільки підприємства де вона працювала було ліквідовано внаслідок процедури банкрутства та за новим місцем роботи у трудову книжку не внесли відомості щодо її загального стажу роботи. Таким чином, періоди трудової діяльності підтверджувались нею архівними довідками, а саме, періоди роботи: з 1981 р. по 1985 р. працювала на «Держплемзавод імені XXV з`їзду КПРС» - з 1987 р. по 1993 р. працювала на «Дніпропетровському тепличному комбінаті» - з 2001 р. по 2007 р. працювала у ВАТ «Славутич». За період трудової діяльності позивач двічі змінювала прізвище, за народженням ОСОБА_2 , в подальшому у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , копії документів, що підтверджують зміну прізвища долучаються до позовної заяви. Отриманий архівний витяг від 23.04.2024 р. №6, виданий Комунальним Закладом «Трудовий архів Чумаківської сільської ради» прийнятий пенсійним органом на підтвердження трудової діяльності за період з 1981 рік по 1985 рік. Отримана архівна довідка вих. № 01-15-1586/0/2-24 від 15.07.2024 р. видана Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області прийнята пенсійним органом на підтвердження трудової діяльності за період з 2001 року по 2007 рік. Зарахування відповідачем таких періодів роботи до страхового стажу підтверджується протоколом призначення пенсії, стаж для розрахунку права.
На підтвердження працевлаштування у спірний період Архівним відділом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було видано довідку про підтвердження стажу роботи від 10.06.2024 р. № 91/01-24, з тексту якої вбачається: «Визначити дату прийняття на роботу до радгоспу «Дніпропетровський тепличний комбінат» ОСОБА_4 за наказами з кадрових питань (особового складу) радгоспу «Дніпропетровський тепличний комбінат» Дніпропетровського району Дніпропетровської області неможливо, оскільки в наказах за 1987 рік, переданих на зберігання до архівного відділу Слобожанської селищної ради, наказу про прийняття ОСОБА_4 немає. Додатково повідомляємо, що в особових рахунках нарахування заробітної плати працівникам радгоспу «Дніпропетровський тепличний комбінат» травень 1987 року - є початком нарахування заробітної плати « ОСОБА_3 », таб. № 1347.» Також ця довідка містить відомості, щодо звільнення (наказ від 16.02.1993 року №9-к) Додатково, Архівним відділом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було видано довідку про підтвердження стажу роботи від 10.06.2024 р. № 92/01-24, яка залишилась поза увагою пенсійного органу. Вказана довідка підтверджує нарахування заробітної плати за період травня 1987 року по грудень 1991 року, яка сформована на підставі первинних документів особових рахунків нарахування заробітної плати працівникам радгоспу «Дніпропетровський тепличний комбінат» Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Тобто, зазначена довідка, підтверджує факт початку виплати заробітної плати, саме, в період травня 1987 року. Та довідку про підтвердження стажу роботи від 10.06.2024 р. № 93/01-24, яка також залишилась поза увагою пенсійного органу. Вказана довідка підтверджує нарахування заробітної плати за період 1992 року по лютий 1993 року, яка сформована на підставі первинних документів особових рахунків нарахування заробітної плати працівникам радгоспу «Дніпропетровський тепличний комбінат» Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Зазначені архівні довідки, видані Архівним відділом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області оформлені належним чином та відповідають вимогам Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 р. № 295/5. Всі зазначені документи було додано Позивачкою до заяви спеціалісту пенсійного органу, відскановані нею, та сформовано розписку - повідомлення до заяви та наразі відображаються в електронному кабінеті пенсійного фонду Позивачки. Таким чином позивач на час звернення до пенсійного органу досягла пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мала необхідний стаж для призначення пенсії; надала належний пакет документів на підтвердження трудової діяльності.
Оформлені Архівним відділом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області архівна довідка про підтвердження стажу роботу від 10.06.2024р. №91/01-24, архівна довідка про підтвердження стажу роботу від 10.06.2024р. №92/01-24 та архівна довідка про підтвердження стажу роботу від 10.06.2024р. №93/01-24 оформлені належним чином та відповідають вимогам вказаного Порядку № 295/5. Зміст вказаних довідок містить підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 у спірний період з травня 1987 року по лютий 1993 року, у розумінні ч.1 ст. 56 ЗУ №1788.
Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у зарахуванні періодів роботи з 15.05.1987 р. по 16.02.1993 р. до страхового стажу є протиправними, оскільки заповнення трудових книжок є функцією роботодавця, підприємства де працювала позивач раніше ліквідовані, нею додатково надані належні архівні довідки, що підтверджують факт зайнятості особи на відповідній роботі та отримання нею заробітної плати.
Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за заявою позивача від 16.09.2024 р., було визначено за принципом екстериторіальності.
Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що призвело до порушення прав останнього, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як визначеним суб`єктом призначення.
При цьому, судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області приймалось спірне рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 16.09.2024 року.
Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено лише направлення ОСОБА_1 спірного рішення, яке було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок щодо розподілу судових витрат.
Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення їй пенсії за віком від 16.09.2024 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
У іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька