Справа № 340/6915/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6915/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 19 від 02.07.2022 року виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 19 від 02.07.2022 року виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивача посилався на те, що він з 05.04.2022 року отримує пенсію по інвалідності III групи внаслідок загального захворювання, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що 30 вересня 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо перерахунку йому пенсії по інвалідності з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 19 від 02.07.2022 року, виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії. Заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та 03.10.2024 року він отримав відповідь №3143403-16 від відповідача про відмову у перерахунку пенсії. Вважає відмову відповідача в перерахунку йому пенсії незаконною та протиправною, а його право на належне пенсійне забезпечення порушеним. При цьому, зазначає, що у відмові в зарахуванні заробітної плати відповідно до довідки №19 від 02.07.2022 відповідач посилається на те, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата тільки за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених ч.1 ст.40 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) та те, що Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 припинила свою дію для України. Проте, вважає, що у період його роботи, вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу та заробітку, набутого на території будь-якої з цих держав. Зазначає, що довідка № 19 від 02.07.2022 містить всю необхідну інформацію про заробітну плату позивача, має відбиток печаток АТ «Поиск Золото», чинна та не визнана недійсною. Також довідка містить назви первинних документів, на підставі яких її видано, а саме особові рахунки від 2016-2021 рік. Отже, вказує, що зазначена довідка містить аналогічні реквізити, що затверджені Додатком 1 до Порядку №22-1. Тому, вважає, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії на підставі довідки № 19 від 02.07.2022 року протиправними та Головне управління зобов`язано здійснити йому перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки.

Ухвалою судді від 04.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.19)

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.22-27), в якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що до 01.07.2000 трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж особи, а з 01.07.2000 обчислення страхового стажу здійснюється за даними системи персоніфікованого обліку. Вказує, що при призначенні пенсій громадянам України застосуванню підлягають: норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на відповідні пенсійні виплати; норми міжнародного договору - у разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення. Вважає, що при вирішенні питання про призначення пенсії громадянину України уповноважений територіальний орган ПФУ має встановити наявність чинного міжнародного договору України, яким встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення. У разі відсутності такого договору застосуванню підлягають норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на призначення відповідного виду пенсії. 11.06.2022 російська федерація вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 в односторонньому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення» постановлено про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року. З наданих позивачем довідок про заробітну плату неможливо встановити суми відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати. За наведених обставин, вважає, що відсутні законні підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату, яка видана АТ "Поиск золото" Республіка Саха.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 05.04.2022 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30.09.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо перерахунку пенсії по інвалідності з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки №19 від 02.07.2022 року (а.с.34).

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та прийнято рішення від 03.10.2024 №06 про відмову у перерахунку пенсії. (а.с.11)

Рішення мотивовано тим, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держи у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992року. Пенсії громадян, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по грудень 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною 1 статті 40 Закону 1058. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення», Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року. Враховуючи вищевикладене, відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю правових підстав.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.а ч.1 ст.3 Закону №1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів*, гіг-спеціалісти, які залучені резидентами Дія Сіті за гіг-контрактами відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок прийняття та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії за віком врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії передбачений статтею 40 Закону 1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Форму і зміст довідки про заробітну плату для обчислення пенсії наведено в додатку 5 до Порядку № 22-1. Так, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії містить відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка.

Судом встановлено, що довідка про заробітну плату від 02.07.2022 року №19, видана АО "Поиск золото" Республіка Саха (Якутія) (російська федерація) на ім`я ОСОБА_1 , містить відомості про отриману ним заробітну плату в АО "Поиск золото" за період з липня 2016 року по листопад 2021 року (а.с.10), а також підписи та печатку підприємства яке її видало.

Крім того, суд зазначає, що у провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебувала справа №340/2506/23 за позовом ОСОБА_2 , та рішенням від 12.09.2023 року позов задоволено частково. Скасовані рішення пенсійного органу та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 24.05.2022 року згідно з трудовою книжкою, наданих документів та висновків суду.

У цьому судовому рішенні, судом встановлено, що разом із заявами про перерахунок пенсії позивачем до Управлінь подавались, зокрема довідка про заробітну плату від 02.07.2022 № 19 видану рф АО "Поиск Золото" за період з липня 2016 по листопад 2021; довідка про трудову діяльність б/н від 24.06.2022, видана Пенсійним фондом рф; довідка про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи б/н від 24.06.2022, видана Пенсійним фондом рф; картки про нарахування виплат за 2016 по 2021 виданих АО "Поиск Золото".

До того ж, судом було встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 07.06.2012 (а.с.41-44):

01.07.2016 прийнятий на посаду заступника головного інженера по проектній роботі ЗАО "Поиск золото";

15.12.2016 звільнений за власним бажанням;

07.04.2017 прийнятий на посаду начальника виробничо-технічного відділу ЗАО "Поиск золото";

21.11.2017 - звільнений за власним бажанням;

25.03.2019 прийнятий на посаду начальника виробничо-технічного відділу ЗАО "Поиск золото";

21.11.2019 звільнений за власною ініціативою;

02.03.2020 - прийнятий на посаду начальника виробничо-технічного відділу ЗАО "Поиск золото";

26.11.2020 - звільнений за власною ініціативою.

12.04.2021 прийнятий на посаду начальника виробничо-технічного відділу ЗАО "Поиск золото";

26.11.2021 звільнений за власним бажанням.

Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності до дати, завірені підписом та печаткою роботодавця. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано.

Як вбачається з матеріалів даної справи, у пенсійного органу, крім вище перелічених документів, були:

довідка про трудову діяльність б/н від 19.02.2023, видана з інформаційних ресурсів Пенсійного фонду рф (а.с.30), в якій міститься інформація на підставі яких документів прийнято, звільнено з роботи позивача;

довідка про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи б/н від 21.10.2022 (а.с.37-39), в якій міститься інформація щодо суми нарахованих страхових внесків.

При цьому, суд зауважує, що періоди роботи позивача з 07.07.2016 по 15.12.2016, з 07.04.2017 по 21.11.2017, з 25.03.2019 по 21.11.2019, з 02.03.2020 по 26.11.2020, з 12.04.2021 по 26.11.2021 в АТ «Поиск Золото№ Республіка Саха (Якутія) зараховано до страхового стажу. (а.с.29)

Щодо посилання відповідача на те, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії, на території України не діє Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, то суд зазначає.

Україна та Російська Федерація були учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Статтями 6, 8, 11 цієї Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхнім центральними органами. Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє й дотепер.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення», постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Отже, на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії в Україні діяв воєнний стан та дипломатичні відносини з країною-агресором були припинені.

Разом з тим, у період роботи позивача, який до того ж зараховано до страхового стажу, вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням як страхового стажу так і заробітку, набутих на території будь якої з цих держав, зокрема України та Росії. Відтак норми Угоди застосовуються до спірних правовідносин і не втрачають своєї сили для позивача.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проте, реалізувати своє право щодо направлення відповідних запитів в російську федерацію з метою перевірки обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату та достовірності наявних в них відомостей Управління немає можливості.

Отже, суд доходить висновку, що неможливість позивача та органу пенсійного фонду підтвердити під час дії в Україні воєнного стану відомості, що зазначені в довідці про заробітну плату первинними документами, на підставі яких видано таку довідку, не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії. При цьому суд також враховує, що в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на невідповідність довідки про заробітну плату вимогам чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних України про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди 07.07.2016 по 15.12.2016, з 07.04.2017 по 21.11.2017, з 25.03.2019 по 21.11.2019, з 02.03.2020 по 26.11.2020, з 12.04.2021 по 26.11.2021, не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

Таким чином, неврахування відповідачем довідки для нарахування пенсії №19 від 02.07.2022, призводить до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення. Те, що Пенсійний орган через воєнні дії позбавлений можливості провести перевірку відповідності записів довідки первинним документам, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка містить усі необхідні реквізити та відомості, а тому мають бути враховані відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №79 від 03.10.2024 винесено протиправно, необґрунтовано та не пропорційно, а тому підлягає скасуванню.

Щодо правових позицій Верховного Суду, на які посилається представник відповідача, суд зазначає, що останні прийняті за інших обставин, а саме у постанові від 29.01.2024 у справі 560/5001/21, предметом спору було, зокрема врахування розміру заробітної плати, зазначеної в довідці, яка видана підприємством Республіки Туркменістан. Постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17 прийнята ще до введення на території України воєнного стану та розірвання дипломатичних стосунків з росією.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що право позивача порушено саме рішенням №79 від 03.10.2024 про відмову в перерахунку пенсії, а не діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не відмови в перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати відповідно до довідки від02.07.2022 №19.

З огляду на вищевикладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №79 від 03.10.2024 винесено протиправно, необґрунтовано та не пропорційно, а тому підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 19 від 02.07.2022 року виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону №1058-IV До заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону;

4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць співдружності незалежних держав в галузі пенсійного законодавства, у разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Згідно пункту 1 Указу Президента України від 07 листопада 1992 року №549/92 «Про реформу грошової системи України», починаючи з 23-ї години 12 листопада 1992 року припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України.

Виходячи з аналізу наведених правових норм вбачається, що з моменту припинення функціонування рубля в грошовому обігу на території України та запровадження національної валюти, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Тобто, заробітна плата, вказана в російських рублях повинна бути переведена по курсу української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.01.2023 року у справі №211/1910/17 (2-а/211/16/18).

Згідно з довідкою про заробітну плату, виданою АТ «Поиск Золото» від 02.07.2022 №19, заробітна плата ОСОБА_2 за період з липня 2016 по листопад 2021, зазначена в рублях.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати, отриманої позивачем в російських рублях в АТ «Поиск Золото» за період з липня 2016 по листопад 2021 по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії (05.04.2022).

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №678/522/17.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 139 КАС України здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 605,60 грн. (а.с.15) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул. Гоголя, 34, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №06 від 03.10.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2024 року перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 19 від 02.07.2022 року, виходячи з офіційно встановленого курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА