Справа № 160/9964/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2024 року Справа № 160/9964/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про вивизнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-
16.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які виразилися у протиправній відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи до страхового стажу:
з 29.11.1988-05.05.1988 - робота вантажником п/складу на укладанні доріг на підприємство Первомайський леспромхоз;
з 31.01.2007 по 07.05.2009 - машиністом крана (кранівник) на термообрубної дільниці сталеливарного цеху №1 у ВАТ "Дніпропетровський стрілочний завод".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 з моменту першого звернення, а саме з 09.01.2024 на підставі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції відповідно до рішення КСУ №1-р/2020 від 23.01.2020.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 відкрито провадження в означеній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (суддя Сидоренко Д.В.).
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді за його поданням заяви про відставку, ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 №2780/0/15-24, розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №650 д від 04.10.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/9964/24 за допомогою автоматизованої системи документообігу.
За результатом повторного автоматизованого розподілу справи №160/9964/24, остання розподілена судді Юркову Едуарду Олеговичу
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 прийнято до провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 14.05.2024 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що вік позивача 57 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки період роботи з 29.11.1988 по 05.05.1989 відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.07.1984, оскільки відсутній запис про звільнення. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 30.01.2007 по 07.05.2009 відповідно до пільгової довідки №3 від 07.02.2024, оскільки в переліку посад до атестації робочого місця №34 від 30.01.2007 посада машиніста крану на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 відсутня. Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності. Належними документами підтверджено страховий стаж - 30 років 11 місяців 09 днів, у тому числі пільговий стаж за списком №2 підтверджений в порядку визначеному законодавством становить 2 роки 11 місяців 06 днів, що не дає право призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, рішення Управління є правомірним та вмотивованим, а позов є необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення.
Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 29.05.2024 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що Позивач 26.02.2024 звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки період роботи з 29.11.1988 по 05.05.1989 відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.07.1984, оскільки відсутній запис про звільнення. Інші документи відповідно до Порядку відсутні. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 30.01.2007 по 07.05.2009 відповідно до пільгової довідки №3 від 07.02.2024, оскільки в переліку посад до атестації робочого місця №34 від 30.01.2007 посада машиніста крану термообробленій дільниці в сталеливарному цеху № 1 відсутня. Отже, рішення про відмову є правомірним та вмотивованим, а позов є необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення.
11.06.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.01.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.07.1984:
- з 26.03.1990 по 25.09.1991 - відсутня дата наказу про прийняття на роботу;
- з 10.04.2002 по 10.04.2002 - період не підтверджений даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Пільговий стаж роботи за списком № 2 на дату подачі заяви не підтверджений в установленому законодавством порядку, зокрема:
В переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад плавильної дільниці сталеливарного цеху № 1, яким підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2 машиністу крана зазначені номера робочих місць, яким підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2, а машиніст крана на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 в наданих переліках відсутній.
В довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 15 від 10.10.2023, виданій АТ Дніпропетровський стрілочний завод та трудовій книжці НОМЕР_2 від 12.07.1984 відомості про номер робочого місця заявниці відсутні.
Враховуючи вищезазначене прийнято рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку з відсутністю правових підстав».
14.02.2024 Позивач з новими уточнюючими довідками з місця роботи повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.
Заявниця надала довідку №3 від 07.02.2024 року про пільговий стаж роботи, але тільки в атестації №22 від 31.01,2002 атестовано робоче місто 01-12, в інших атестаціях в переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад плавильної дільниці сталеварного цеху №1, яким підтверджує право на пенсію за віком на пільгових умовах по Сп.№2 машиністу крана зазначені номера робочих місць, яким підтверджено право на пенсію за Сп.№2, а машиніст крана на термообрубній дільниці в сталеварному цеху № 1 в наданих переліках відсутній.».
Позивачка зверталась до роботодавця, для приведення необхідних довідко для зарахування періодів роботи до пільгового стажу відповідно до рекомендацій працівників Пенсійного фонду України.
26.02.2024 ОСОБА_1 втретє звернулась до Відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Страховий стаж особи становить 30 років 11 місяців 09 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: До страхового стажу не зараховано період роботи з 29.11.1988 по 05.05.1989 відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.07.1984, оскільки відсутній запис про звільнення.
Для зарахування до страхового стажу вищезазначених періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 30.01.2007 по 07.05.2009 відповідно до пільгової довідки №3 від 07.02.2024, оскільки в переліку посад до атестації робочого місця №34 від 30.01.2007 посада машиніста крану на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 відсутня.
Пільговий стаж становить 2 роки 11 місяців 06 днів».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідна редакція статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення викладена на підставі Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII.
До вказаних змін пункт б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення було викладено у такій редакції: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема статтю 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. (пункт 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020р.).

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р., зокрема застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також у пункті 4.4. мотивувальної частини рішення від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Так, згідно п. 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року.

Проте у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, Європейський суд зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Згідно статті 150-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (стаття 152 Конституції України).

Також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 вказано, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

Вказано, що Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що зміни до Закону № 1058-IV (зокрема щодо доповнення його статтею 114) внесено Законом № 2148-VIII від 3 жовтня 2017 року, тобто раніше ухвалення КСУ Рішення № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року. Тому відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке КСУ раніше визнав неконституційним. При цьому рішення КСУ про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.

Велика Палата Верховного Суду не вважає можливим надавати оцінку положенням Закону № 1058-IV щодо їх відповідності чи невідповідності Конституції України в межах цієї справи, оскільки, як зазначено вище, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.01.2024 №77 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 зазначено, що - «За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 29 років 4 місяці 9 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.07.1984: - з 26.03.1990 по 25.09.1991 - відсутня дата наказу про прийняття на роботу; - з 10.04.2002 по 10.04.2002 - період не підтверджений даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Пільговий стаж роботи за списком № 2 на дату подачі заяви не підтверджений в установленому законодавством порядку, зокрема: В переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад плавильної дільниці сталеливарного цеху № 1, яким підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2 машиністу крана зазначені номера робочих місць, яким підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2, а машиніст крана на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 в наданих переліках відсутній. В довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 15 від 10.10.2023, виданій АТ Дніпропетровський стрілочний завод та трудовій книжці НОМЕР_2 від 12.07.1984 відомості про номер робочого місця заявниці відсутні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 22.02.2024 №77 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 в якому зазначено, - «Вік заявниці на дату звернення 57 років. Страховий стаж для визначення права становить 30 років 10 місяців 10 днів, пільговий стаж за Сп.№2 - 1 рік 2 місяці. Заявниця надала довідку №3 від 07.02.2024 року про пільговий стаж роботи, але тільки в атестації №22 від 31.01,2002 атестовано робоче місто 01-12, в інших атестаціях в переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад плавильної дільниці сталеварного цеху №1, яким підтверджує право на пенсію за віком на пільгових умовах по Сп.№2 машиністу крана зазначені номера робочих місць, яким підтверджено право на пенсію за Сп.№2, а машиніст крана на термообрубній дільниці в сталеварному цеху № 1 в наданих переліках відсутній.».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2024 №77 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 в якому зазначено, - «Вік заявника 57 років 05 місяців. Страховий стаж особи становить 30 років 11 місяців 09 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: До страхового стажу не зараховано період роботи з 29.11.1988 по 05.05.1989 відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.07.1984, оскільки відсутній запис про звільнення. Для зарахування до страхового стажу вищезазначених періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 30.01.2007 по 07.05.2009 відповідно до пільгової довідки №3 від 07.02.2024, оскільки в переліку посад до атестації робочого місця №34 від 30.01.2007 посада машиніста крану на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 відсутня. Пільговий стаж становить 2 роки 11 місяців 06 днів».

Щодо незарахування до страхового стажу період роботи позивача: з 29.11.1988 по 05.05.1989 відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.07.1984, оскільки відсутній запис про звільнення та до пільгового стажу періоди роботи з 31.01.2007 по 07.05.2009 відповідно до пільгової довідки №3 від 07.02.2024, оскільки в переліку посад до атестації робочого місця №34 від 30.01.2007 посада машиніста крану на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 відсутня - суд зазначає наступне.

Матеріалами справи, а саме трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_1 від 12.07.1984 року підтверджено, що позивач:

- 29.11.1988 - прийнята вантажником п/складу на укладання дороги на підприємство Первомайський ліспромхоз;

- 05.05.1988 - звільнена по догляду за дитиною до 8 річного віку.

Записи про спірний період роботи засвідчено відповідним штампом та печаткою підприємства.

Також, відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.07.1984 позивач:

- 24.02.2004 - прийнята машиністом крана 4 розряду (кран № 1050) на плавильну дільницю з сталеливарний цех № 1, зайнята на шихтовому дворі на Відкритому акціонерному підприємстві Дніпропетровський стрілочний завод»;

- 01.03.2005 закріплена за краном № 1176 G-10т термообрубної дільниці сталеливарного цеху № 1, на тому самому підприємстві;

- 05.03.2005 - переведена машиністом крана четвертого розряду (кран № 1176) на термообрубної дільниці сталеливарного цеху № 1, на тому самому підприємстві;

- 07.12.2006 - присвоєний п`ятий розряд на тій самій дільниці та на тому самому підприємстві;

- 07.05.2009 - звільнена за власним бажанням.

Крім того, довідкою Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» № 15 від 10.10.2023 підтверджено, що:

- з 24.02.2004 (наказ № 129 від 24.02.2004р.) по 04.03.2005 01 рік 00 місяців 08 днів, виконувала роботи в ливарному виробництві за професією машиніст крану (кран № 1050) на плавильній дільниці в сталеливарному цеху №1, зайнята на шихтовому дворі, що передбачено списком №2 розділ XIV ОБРОБЛЕННЯ МЕТАЛУ 1.Ливарне виробництво а) робітники позиція 14.1а машиністи кранів (кранівники), зайняті на шихтовому дворі (наказ про атестацію робочих місць № 22 від 31,01.2002р. (номер робочого місця 01-12), наказ про атестацію робочих місць № 34 від 30.01.2007р. погоджено з експертизою праці 30.01.2007р. (номер робочого місця 01-10), що передбачено Списком пільгових професій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. №36;

- з 05.03.2005 (наказ № 223 від 05.03.2005р.) - 07.05.2009р. (наказ № 577 від 07.05.2009р.) - 04р.02м.02 виконувала роботи в ливарному виробництві за професією машиніст крану (кран № 1176) на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху №1 що передбачено списком № 2 розділ XIV ОБРОБЛЕННЯ МЕТАЛУ 1 Ливарне виробництво а) робітники позиція 14.1а машиністи кранів (кранівники), зайняті у формувальних, стрижньових, землепідготовчих, обрубувальних та очисних відділеннях (наказ про атестацію робочих місць № 22 від 31.01.2002р. (номер робочого місця 01-32), наказ про атестацію робочих місць № 34 від 30.01.2007р. погоджено з експертизою праці 30.01.2007р. (номер робочого місця 01-18), що передбачено Списком пільгових професій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. № 36.

Судом встановлено, що посада машиністи кранів (кранівники), зайняті у формувальних, стрижньових, землепідготовчих, обрубувальних та очисних відділеннях віднесена до пільгових професій згідно зі списком № 2, розділ XIV ОБРОБЛЕННЯ МЕТАЛУ 1 Ливарне виробництво а) робітники позиція 14.1а що передбачено Списком пільгових професій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. № 36.

Таким чином, професія позивача, згідно записів у трудовій книжці, віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Також пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 348/1079/17.

Окрім того, наказом Міністерства праці і соціальної політики України "Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках" від 21.08.2000 року № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.

Отже, посилання відповідача на те, що період роботи позивача: з 29.11.1988 по 05.05.1989 відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.07.1984, оскільки відсутній запис про звільнення та до пільгового стажу періоди роботи з 31.01.2007 по 07.05.2009 відповідно до пільгової довідки №3 від 07.02.2024, оскільки в переліку посад до атестації робочого місця №34 від 30.01.2007 посада машиніста крану на термообрубній дільниці в сталеливарному цеху № 1 відсутня судом відхиляються.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.01.2024 №77, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 22.02.2024 №77, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2024 №77 про відмову в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а тому є підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , період роботи до страхового стажу: з 29.11.1988 по 05.05.1988 - робота вантажником п/складу на укладанні доріг на підприємство Первомайський ліспромхоз; з 31.01.2007 по 07.05.2009 до пільгового стажу період роботи машиністом крана (кранівник) на термообрубної дільниці сталеливарного цеху №1 у ВАТ "Дніпропетровський стрілочний завод".

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд враховує таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Окрім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того суд зазначає, що рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відносно позивача приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи позивача і вирішувало питання щодо призначення пенсії позивачу.

Відтак, за наслідками судового розгляду, обов`язок щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 та повторний розгляд заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, має бути покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.01.2024, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в загальному розмірі 3633,60 грн., що документально підтверджується квитанціями від 15.04.2024 року та від 30.04.2024 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1816,80 грн. підлягає стягненню пропорційно з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ІК в ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Гоголя, будинок 34, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, Вінниця, Вінницька область, 21005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (Житомирська область, Житомир, вул. Ольжича, 7, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.01.2024 №77, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 22.02.2024 №77, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2024 №77 про відмову в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , період роботи до страхового стажу: з 29.11.1988 по 05.05.1988 - робота вантажником п/складу на укладанні доріг на підприємство Первомайський ліспромхоз; до пільгового стажу період роботи з 31.01.2007 по 07.05.2009 - машиністом крана (кранівник) на термообрубної дільниці сталеливарного цеху №1 у ВАТ "Дніпропетровський стрілочний завод".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_3 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Гоголя, будинок 34, ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_3 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, Вінниця, Вінницька область, 21005, ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_3 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (Житомирська область, Житомир, вул. Ольжича, 7, 10003, ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 грудня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков