Справа № 120/16181/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 грудня 2024 р. Справа № 120/16181/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши в місті Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

03.12.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Шевчук Н.М., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є здобувачем вищої освіти першого (бакалаврського) рівня за освітньою програмою "Телекомунікаційні системи та мережі" у Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій.

Бажаючи отримати довідку про себе як про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, позивач звернувся з відповідною заявою до Міністерства освіти і науки України.

Довідкою від 06.06.2024 № 26787 про здобувача освіти за даними вказаної електронної бази з питань освіти підтверджено статус позивача як здобувача вищої освіти за першим (бакалаврським) рівнем, однак при цьому зазначено, що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту".

Не погоджуючись з таким висновком, позивач неодноразово звертався до Міністерства освіти і науки України із заявами щодо внесення змін до виданої довідки у цій частині. Втім, у внесенні відповідних змін до даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти відповідач відмовив, що спонукає позивача звертатися до суду з цим позовом.

Водночас згідно з прохальною частиною позовної заяви позивач просить суд визнати протиправною відмову у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, та зобов`язати Міністерство освіти і науки України та технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти державне підприємство "Інфоресурс" внести зміни до даних, що містяться в такій електронній базі в частині порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти шляхом зазначення інформації про те, що на підставі даних, що містяться в електронній базі поточне здобуття позивачем освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту", а саме в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту" вказати "Так, не порушує".

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 належить відмовити.

Так, згідно з ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як можна побачити з відомостей із комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" (ДСС), 20.11.2024 позивач ОСОБА_1 через свого представника вже звертався до адміністративного суду з аналогічним позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду № 120/15579/24 від 25.11.2024 у відкритті провадження у справі за вказаним позовом відмовлено на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства). Суд дійшов висновку, що за своїм характером спірні правовідносини є приватноправовими, а не до публічно-правовими, а тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В силу приписів ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Отже, суд констатує, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є така, що набрала законної сили ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування (ч. 6 ст. 7 КАС України).

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, інститут аналогії закону і аналогії права виник та застосовувався судами задовго до того, як він був частково закріплений в законодавстві. Головна причина необхідності використання аналогії (аналогії закону та аналогії права) полягає в тому, що закон призначений для застосування у невизначеному майбутньому, але він не може передбачити усі можливі життєві ситуації. Оскільки життя не стоїть на місці, а постійно змінюється і розвивається, виникають нові ситуації, які не були передбачені законодавцем під час прийняття закону. Відтак суди мають потребу у застосуванні аналогії закону (права) коли вважають, що певні відносини мають бути врегульовані, але норми чинного законодавства не містять відповідних положень, які можуть бути застосовані для регулювання таких правовідносин, внаслідок чого виникає прогалина у законодавчому регулюванні. Однак важливо те, що інститут аналогії є допустимим як щодо матеріального, так і щодо процесуального права, оскільки застосування аналогії у процесуальному законі в окремих випадках сприяє ухваленню справедливого рішення.

Таким чином, сама по собі відсутність в КАС України положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії під час розгляду та вирішення адміністративних справ. Відповідно, за відсутності правових норм, які регулюють окремі питання судового адміністративного процесу і до часу усунення законодавцем відповідної законодавчої прогалини, до неврегульованих конкретною правовою нормою процесуальних відносин може бути застосована норма, що регулює подібні процесуальні правовідносини.

Відтак, оскільки у відкритті провадження в адміністративній справі за аналогічним позовом ОСОБА_1 відмовлено ухвалою суду від 25.11.2024 у справі № 120/10957/24 і закон, а саме ч. 5 ст. 170 КАС України містить пряму заборону щодо можливості повторного звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, суд доходить висновку, у відкритті провадження в адміністративній справі № 120/16181/24 за позовом ОСОБА_1 належить відмовити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, через застосування аналогії закону.

Правомірність відмови у відкритті провадження з вказаних підстав та за ідентичних обставин підтверджується ухвалою Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 580/4255/20.

При цьому суд враховує, що з матеріалів позовної заяви не видно, щоб позивач звертався до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства і йому було відмовлено у прийнятті заяви, що, відповідно, могло б свідчити про існування юрисдикційного конфлікту між національними судами та давало б підстави для розгляду заяви адміністративним судом (щоб не ставити під загрозу сутність права на доступ до суду (в цьому контексті враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 490/9823/16-ц)).

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 160, 170, 171, 248, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 120/16181/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 09.12.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович