Справа № 420/29116/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29116/24

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024р. про повернення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 до 50%, 75% суми підвищення пенсії з 1.01.2018р. по 4.03.2019р., визначеного станом на 1.03.2018р., та обмеження пенсії граничним (максимальним) розміром з 1.01.2018р. по 4.03.2019р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 1.01.2018р. по 4.03.2019р. з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1.03.2018р., без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром з 1.01.2018р. по 4.03.2019р..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2024р. адміністративний позов залишено без руху, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

25.09.2024р., 3.10.2024р., 14.10.2024р. на виконання вимог вказаної ухвали позивач подав заяви про усунення недоліків, у яких зазначив, що спірні правовідносини у даній справі строком звернення до суду не обмежуються.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024р. позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для звернення позивача до суду з даним позовом виникли щонайменше у березні 2019р., а отже позивач, звернувшись до суду з даним позовом у вересні 2024р., пропустив строк звернення до суду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Судова колегія вважає такі висновки передчасними, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому апеляційний суд на підставі ст.320 КАС України, скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписами ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається із матеріалів справи, що 16.09.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом щодо визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 до 50%, 75% суми підвищення пенсії з 1.01.2018р. по 4.03.2019р., визначеного станом на 1.03.2018р., та обмеження пенсії граничним (максимальним) розміром з 1.01.2018р. по 4.03.2019р. та зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 1.01.2018р. по 4.03.2019р. з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1.03.2018р., без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром з 1.01.2018р. по 4.03.2019р..

Підставою спірних правовідносин стало те, що у період з 1.01.2018р. по 1.03.2019р. розмір пенсії позивача становив від 13 857,03грн. до 18 412,16грн., однак, як вказує позивач, виплата пенсії обмежувалась підвищенням 50-75%, а також ця пенсія обмежувалась максимальним розміром, тобто 10 прожитковими мінімумами.

Повертаючи позовну заяву позивачеві суд першої інстанції вказав, що ні у визначений суддею строк, ні станом на дату постановлення даної ухвали заяви про поновлення строку звернення позивачем до суду не надано.

При цьому, в даному випадку відсутні підстави вважати, що пенсійним органом не виплачено нараховані суми пенсії та, що ним не здійснено перерахунок пенсії у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

КАС України містить загальні норми, якими врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Частинами 1, 4 ст.63 Закону №2262-ХІІ установлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати.

У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист.

Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист.

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

При вирішенні питання стосовно наявності підстав для застосування строків позовної давності у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини стосуються пенсійних виплат за період з 1.01.2018р. по 4.03.2019р., у зв`язку із чим, при зверненні до суду із позовом 16.09.2024р., позивач пропустив шестимісячний строк.

Судова колегія вважає, що в даному випадку для правильного вирішення питання щодо наявності підстав для застосування строків позовної давності в даній справі, необхідно визначити суть спірних правовідносин, природу їх виникнення та обставини, що зумовили звернення позивача до суду із даним позовом.

Дослідивши доводи позовної заяви та апеляційної скарги, судова колегія вважає, що спірні правовідносини стосуються питання правильності здійснення нарахування та виплати пенсії позивача за період 1.01.2018р. по 4.03.2019р. в частині застосування основного розміру пенсії та обмеження пенсії максимальним розміром.

Вищевказані обставини пов`язані із прийняттям Окружним адміністративним судом міста Києва рішення від 12.12.2018р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5.03.2019р. в справі №826/3858/18, яким визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку №45; зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним і нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувалися такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019р. у справі №913/204/18, від 10.03.2020р. у справі №160/1088/19).

Судова колегія вважає, що в даному конкретному випадку, спірні правовідносини стосуються нарахування та виплати пенсії позивача за період з 1.01.2018р. по 4.03.2019р., під час застосування пенсійним органом положень законодавства, які в подальшому були скасовані рішенням суду у справі №826/3858/18.

Враховуючи зазначене, з метою належного захисту прав позивача на соціальний захист в частині щодо виплати пенсії у належному розмірі, судова колегія вважає за необхідне скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024р. про повернення позовної заяви та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 312, 315, 320, 325 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024р. про повернення позовної заяви скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко