Справа № 480/2578/24
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2024 року Справа № 480/2578/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2578/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" по розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно- дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, переведення засуджених, оформлене протоколом №6 від 05 травня 2023 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в представленні до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк;
- зобов`язати комісію Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" по розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання біль м`яким, встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, переведення засуджених повторно здійснити розгляд питання щодо можливості представлення засудженого ОСОБА_1 до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Вимоги вмотивовані тим, що позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в ДУ "Роменська ВК (№56)". 05.05.2023 було проведено засідання комісії ДУ "Роменська ВК (№56)" щодо можливості представлення позивача до заміни покарання у вигляді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, згідно витягу з протоколу якої вирішено ОСОБА_1 , відмовлено в поданні матеріалів до суду щодо заміни покарання. Крім того, рішення позивачу не видано та не ознайомлено з його змістом, про наявність оскаржуваного рішення дізнався під час судового розгляду. Прийняте рішення є протиправним, оскільки відповідачем не дотримано вимог Порядку визначення ступеня виправлення засудженого та Методики визначення ступеня виправлення засудженого.
Ухвалою суду від 11.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву (а.с.36-40), в якому повідомляє, що позивач в основу позову поклав скасування рішення комісії державної установи "Сумський слідчий ізолятор" по розгляду матеріалів стосовно ступеня виправлення засудженого ОСОБА_1 , складеного у відповідності до вимог наказу Міністерства юстиції України від 19 січня 2023 року № 294/5 "Про визначення ступеня виправлення засудженого" (далі - Наказ № 294/5), відповідно до якого слідує, що позивач набрав 44 бали. В результаті позивач не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк оскільки набрав менше 60 балів.
Позивач у відповіді на відзив (а.с.47-49) наголосив, що зі змісту висновку комісії Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" слідує, що позивач набрав 44 бали, хоча переважна більшість показників проставлена випадково за відсутності чітких обґрунтувань (підтверджень) виставлення саме таких оцінок виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого тощо.
При складанні відповідачем висновку щодо ступеня виправлення ОСОБА_1 не враховувалися зміни, внесені наказом Міністерства юстиції України №631/5 від 16 лютого 2023 року до наказу Міністерства юстиції України №847/5 від 08 червня 2012 року.
За штатним розписом у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» відсутня посада начальника відділення СПС із засудженими до довічного позбавлення волі, а такою роботою фактично займаються неуповноважені службові особи слідчого ізолятора.
Будь-яких виключень порядку проведення роботи із ресоціалізації і стану виправлення засуджених саме у ДУ "Сумський слідчий ізолятор" чинним Порядком визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 січня 2023 року №294/5, не визначено.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Сторонами визнається та це підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в ДУ "Роменська виправна колонія (№56)". (а.с.13)
Так, 05.05.2023 відбулося засідання зазначеної Комісії, на якому вирішувалося питання про можливість подання матеріалів до суду щодо заміни, серед інших, ОСОБА_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії від 05.05.2023 вбачається, що за наслідками одноголосного голосування Комісією вирішено відмовити позивачу в поданні матеріалів до суду щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як такому, що не став на шлях виправлення. (а.с.12)
Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Кримінальний кодекс України (далі - КК України) має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Відповідно до статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;
3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 154 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до частини 12 статті 154 КВК України разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі.
Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації.
Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.
Наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року № 847/5 затверджено Інструкцію про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів (далі Інструкція № 847/5), яка регламентує діяльність відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів з питань приймання до установ (СІЗО), обліку, переміщення під вартою (конвоювання) засуджених (осіб, які тримаються під вартою), звільнення їх з установ (СІЗО) та з інших питань, пов`язаних з виконанням вироків судів та інших судових рішень.
Відповідно до пункту 1 розділу 6 Інструкції № 847/5 в установі (СІЗО) створюється комісія, яка розглядає питання про подання:
до суду - матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі;
до міжрегіональної комісії, центральних комісій щодо установ центрального та південного регіонів - матеріалів щодо переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 93 КВК України в межах зони діяльності центрального та південного регіонів або міжрегіонального управління без зміни рівня безпеки; матеріалів щодо переведення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, для відбування покарання з однієї установи виконання покарань (сектору) до іншої установи виконання покарань (сектору) в межах зони діяльності центрального та південного регіонів або міжрегіонального управління згідно з вимогами статей 101, 151-1 КВК України без зміни рівня безпеки;
до центральної комісії - матеріалів щодо переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України, через міжрегіональну комісію, центральні комісії щодо установ центрального та південного регіонів, коли таке переведення виходить за межі повноважень цих комісій.
До складу комісії входять: голова комісії - начальник установи (СІЗО); члени комісії - перший заступник та заступники начальника установи (СІЗО), начальник оперативного підрозділу, начальник відділу нагляду і безпеки (відділу режиму і охорони), начальник медичної частини (фельдшерського пункту, лікарняного закладу) та начальник підрозділу, який є секретарем комісії. До складу комісії також можуть включатися за їх згодою керівники загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів при установі, представники методично-виховної ради установи (педагогічної ради) та члени спостережної комісії, які здійснюють організацію громадського контролю за дотриманням прав і законних інтересів засуджених під час виконання кримінальних покарань (пункт 2 розділу 6 Інструкції № 847/5).
Згідно з пунктами 3 - 5 розділу 6 Інструкції № 847/5 за три місяці до розгляду матеріалів на засіданні комісії підрозділ складає списки засуджених, які надаються для організації роботи з підготовки матеріалів заступнику начальника установи (СІЗО) із соціально-виховної та психологічної роботи, начальнику оперативного підрозділу, начальнику відділу нагляду і безпеки установи (відділу режиму і охорони СІЗО), начальнику медичної частини (фельдшерського пункту, лікарняного закладу).
Засідання комісії відбуваються у визначеному для цього приміщенні установи (СІЗО) в присутності засудженого.
Засідання комісії проводяться не менше двох разів на місяць. Рішення комісії ухвалюється простою більшістю голосів членів комісії, присутніх на її засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.
Пунктом 6 розділу 6 Інструкції № 847/5 визначено, що засідання комісії оформлюється протоколом засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", переведення засуджених на підставах, установлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України (додаток 17), який підписується головою, членами комісії та секретарем комісії. Рішення комісії оголошується засудженому під особистий підпис на витязі з протоколу, який долучається до його особової справи.
Із матеріалів справи встановлено, що 05.05.2023 відбулось засідання комісії Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції з розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України. (а.с.12)
За результатами засідання вказаною вище комісією складено висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_1 , та встановлено, що останній не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (статті 81, 82 КК України), оскільки набрав менше 60 балів.
Позивач не погоджується із рішенням комісії, що оформлено протоколом №6 від 05.05.2023.
Аналізуючи зміст такого висновку на предмет дотримання комісією вимог абзацу 2 пункту 6 розділу 6 Інструкції № 847/5 судом встановлено, що такий висновок не містить підпису ОСОБА_1 , який би свідчив про ознайомлення засудженого із таким висновком.
Також суд зазначає, що протокол №6 від 05.05.2023 не містить жодних конкретних посилань на підтвердження тих обставин, що позивач не стає на шлях виправлення, та не містить будь-яких вказівок на позитивні характеристики засудженого і на підстави їх відхилення.
Крім того, позивач за змістом позову зазначає, що у розділі ІІ /пункт 1/ "Критерії виправлення засудженого" (додаток №8) негативно оцінено ставлення засудженого до скоєного кримінального правопорушення 0 балів, хоча відповідно до змісту вироку Апеляційного суду в Сумській області від 15.12.2004 обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе винним і просив пробачення у потерпілих.
У розділі ІІ /пункт 4/ "Критерії виправлення засудженого" негативно оцінено відношення засудженого до праці і виставлено 0 балів, хоча до засудження ОСОБА_1 працював бригадиром у "Буринському лісгоспі". Відповідно до відповіді на адвокатський запит у межах слідчого ізолятору працевлаштованими є виключно засуджені відділення з господарського обслуговування.
У розділі IV "Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи" висновку щодо ступеня виправлення засудженого вказано, що позивачу виставлено 0 балів із 15 можливих, проте ніякої індивідуальної роботи з позивачем взагалі не проводилося.
У розділі V /пункт 1/ "Характеристика під час відбування покарання" негативно оцінено дотримання позивачем норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи і виставлено 0 балів, хоча відповідно до відповіді на адвокатський запит у період з 2022 по 2024 р.р. засуджений ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
У розділі V /пункти 8-9/ "Характеристика під час відбування покарання" (додаток №7) виставлено 0 і 0 балів за здобуття середньої, середньо-спеціальної, професійної, професійно-технічної і вищої освіти. У той же час у позивача наявна середня- спеціальна освіта, а відповідно до відповіді на адвокатський запит окрім закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів інші навчальні заклади в ДУ "Сумський слідчий ізолятор" відсутні.
У розділі V /пункт 10/ "Характеристика під час відбування покарання" виставлено 0 балів за "сумлінне дотримання трудової дисципліни", в установі відсутні умови для працевлаштування засуджених до довічного позбавлення волі та адміністрацією установи не створено умови для працевлаштування засуджених такої категорії.
У розділі VI /пункт 11/ "Характеристика під час відбування покарання" негативно оцінено спрямованість позивача до просоціальні переконання (0 балів) хоча матеріали особової справи підтверджують наявність стійких зв`язків між засудженим та близькими. Зокрема, відповідно до відповіді на адвокатський запит упродовж 2023-2024 років позивачу надавалося 4 довготривалих побачення і телефонні розмови /тривалістю 15 хвилин кожний/ із дружиною ОСОБА_2 .
На переконання суду, відповідач, розглядаючи характеристику позивача, та приймаючи спірне рішення, зобов`язаний був у рішенні вказати які з характеристик позивача, на переконання комісії, є позитивними, а які негативними, тобто такими, що не дають відповідачу можливості прийняти позитивне для позивача рішення.
Також, в основу спірного рішення мав бути покладений аналіз наявності чи відсутності процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості позивача та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що в розумінні ст. 6 КВК України є виправленням засудженого, однак протокол №6 від 05.05.2023 не містить відповідних обґрунтувань.
Водночас, з приводу доводів позивача про те, що в розділах ІІ "Критерії виправлення засудженого", ІІІ "Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення", V "Характеристика під час відбування покарання", VI "Психологічна характеристика засудженого" відповідачем занижено бали, слід зазначити, що суд надає оцінку оскаржуваному рішенні та мотивам його прийняття через призму дотримання відповідачем процедури ухвалення рішення, обґрунтованості такого рішення та позбавлений можливості надати оцінку таким характеристикам засудженого як нервово-психічна стійкість, комунікативні особливості, мотивація до змін, самооцінка, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, ставлення до суспільного життя тощо.
За сукупністю вставлених під час розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що рішення комісії Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким оформлене протоколом №6 від 05.05.2023 є протиправним та відповідно до ст. 2 КАС України підлягає скасуванню.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" по розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно- дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, переведення засуджених, оформлене протоколом №6 від 05 травня 2023 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в представленні до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Зобов`язати комісію Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" по розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання біль м`яким, встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, переведення засуджених повторно здійснити розгляд питання щодо можливості представлення засудженого ОСОБА_1 до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко