Справа № 320/37171/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року справа №320/37171/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001 та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зазначених періодів стажу, починаючи з 13.05.2022.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, відповідач здійснив протиправні дії, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 16.01.1981 по 25.08.1982 на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001. Відтак, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 16.01.1981 по 25.08.1982 на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001, а також здійснити перерахунок пенсії Позивача з урахуванням вказаних періодів, починаючи з 13.05.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/37171/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі №320/37171/24 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058), починаючи з 13.05.2022.

13.05.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.

За результатом розгляду повторно поданої заяви ОСОБА_1 від 10.08.2022 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову від 18.08.2024 (у зв`язку із відсутністю страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058 - 29 років).

Згідно зазначеного рішення про відмову від 18.08.2024, до загального страхового стажу зараховано періоди роботи за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 на титульній сторінці записи затверджені печаткою, яку неможливо ідентифікувати, а дата народження вписана іншою особою, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2024, залишеним без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 по справі № 640/19171/22 зобов`язано Головне управління зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983, з 01.09.1990 по 14.01.1992; періоди її роботи з 08.08.1983 по 05.12.1991, з 15.04.2001 по 20.08.2003 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, починаючи з 13.05.2022.

Вказане вище рішення суду виконано Головним управлінням в межах резолютивної частини: розглянуто заяву ОСОБА_1 від 13.05.2022 та призначено пенсію за віком з урахуванням до загального стажу періодів роботи, зазначених рішенням суду.

При цьому, при призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідачем не враховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , а саме:

з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку;

з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс»;

з 21.03.2000 по 15.03.2001 - період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно Листа від 01.07.2024 № 2600-0202-8/129519 відповідач повідомив, що вказані періоди роботи не зараховано до загального стажу позивача та не враховано при призначенні пенсії, оскільки рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 640/19171/22 відповідача не зобов`язано зарахувати до загального стажу позивача вказані періоди роботи.

Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон N 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

Згідно статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядок №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Щодо відмови зарахувати періоди роботи позивача з 16.01.1981 по 25.08.1982 на посаді няні в дитячому садку та з 15.01.1992 по 15.04.1998 на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», відповідач зазначив, що записи в трудовій книжці не затверджені ідентифікованою печаткою, а дата народження вписана іншою особою.

Суд вважає такі дії протиправними, оскільки відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України. Пункт 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № М658 від 29.07.1993, передбачає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», періоди трудової діяльності, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності або наявності в ній неточних записів, трудовий стаж може бути підтверджено іншими документами, зокрема наказами, довідками, виписками з реєстру застрахованих осіб тощо.

Аналогічно, відповідно до пункту 3 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні записи або вони є неправильними, для підтвердження трудового стажу приймаються дані з реєстру застрахованих осіб, архівні документи, особові рахунки, трудові договори та інші документи, що містять інформацію про періоди роботи.

У випадку, коли виникають розбіжності або неточності в трудовій книжці, Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії, затверджений постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, передбачає, що орган, який призначає пенсію, перевіряє правильність оформлення документів і може вимагати надання додаткових документів для їх уточнення (пункт 4.7).

Таким чином, відмова відповідача зарахувати періоди трудової діяльності, зазначені в трудовій книжці позивача, є безпідставною, оскільки трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу роботи, а записи в ній були зроблені без виправлень чи підробок і мають відповідні печатки підприємств. Крім того, недоліки в оформленні трудової книжки не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні цих періодів до страхового стажу.

Щодо відмови відповідача зарахувати період отримання виплат по безробіттю з 21.03.2000 по 15.03.2001, відповідач зазначив, що період безробіття не підтверджений належними документами, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України № 1788-XII «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до стажу роботи зараховуються також періоди отримання допомоги по безробіттю.

Відповідно до частини 1 статті 62 цього ж Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка повинна містити всі записи щодо роботи, переведень та звільнень, а також інших важливих відомостей, зокрема, щодо періодів безробіття.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства або організації. Відповідно до пункту 2 Інструкції № 58, записи про періоди отримання допомоги по безробіттю повинні бути внесені органом державної служби зайнятості в трудову книжку безробітних осіб.

Крім того, Постанова правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року № 22-2» також передбачає зарахування періодів отримання допомоги по безробіттю до страхового стажу, оскільки це є періодами, що враховуються при обчисленні пенсії.

Як зазначено в довіднику кодів підстав для обліку стажу (додаток 8 до постанови правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1), періоди отримання допомоги по безробіттю зараховуються під кодом 3П130563.

Позивач просить зарахувати період отримання допомоги по безробіттю з 21.03.2000 по 15.03.2001, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. При цьому на особу не покладається обов`язок доведення достовірності цих даних, оскільки неналежний порядок ведення трудової книжки з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення права на соціальний захист.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, підтверджує, що порушення щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи, зокрема, для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, період отримання допомоги по безробіттю з 21.03.2000 по 15.03.2001 підлягає зарахуванню в страховий стаж позивача.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001 та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зазначених періодів стажу, починаючи з 13.05.2022.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст.245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1981 по 25.08.1982 - на посаді няні в дитячому садку, з 15.01.1992 по 15.04.1998 - на посаді бухгалтера у Відкритому акціонерному товаристві «Фірма «Деревкомплекс», та період отримання виплат по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» з 21.03.2000 по 15.03.2001 та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зазначених періодів стажу, починаючи з 13.05.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.