Справа № 513/1081/24
Суддя: Рязанова К. Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/1081/24
Провадження № 2-а/513/23/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

10 грудня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову працівника національної поліції серії ББА №199385, -

у с т а н о в и в:

03 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Саратського районного суду Одеської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову серії ББА №199385.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Рязановій К.Ю.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст. ст.160, 161 КАС України.

Частинами 1, 2 ст. 46 КАС України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, що передбачено ч. 4 ст. 46 КАС України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Крім того, враховуючи правові висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 26 грудня 2019 року в справі № 724/716/16-а, який вказав, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення державні інспектори певного органу влади діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а саме від імені відповідного органу.

Отже, інспектори або поліцейські не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема й передбачені статтею 121 КУпАП.

Відтак, відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Тому позивачу рекомендується визначитись із відповідачем юридичною особою.

Також, суд роз`яснює, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частиною 6 ст.80 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить про їх захист зокрема шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Отже ОСОБА_1 необхідно правильно визначити коло учасників процесу, їх статус.

Окрім того, відповідно до положень ст. 3, 5 Закону України "Про судовий збір" особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеній в постанові від 18 березня 2020 у справі № 543/775/17 (провадження 11-1287апп18).

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 (провадження № 21-1410а16), про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає, так як чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України Про судовий збір, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 березня 2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3028 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за вимогу про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сумі 605,60 грн.

Так, до позовної заява повинен бути доданий документ, який підтверджує сплату позивачем судового збору, тобто платіжне доручення чи квитанція про сплату судового збору має обов`язково містити прізвище, ім`я та по батькові платника (позивача у справі).

Разом з цим, відповідно до приписів ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до частини 2 ст. 289 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на оскарження не зазначено та не долучено доказів на коли саме отримана ОСОБА_1 квитанція про сплату штрафу до постанови №199385.

Частиною 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

За таких обставин скаржнику необхідно надати до суду оскаржувану постанову серії ББА №199385, із вказівкою на дату отримання або обґрунтоване клопотання про її витребування у відповідності до вимог ст.80 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного наведені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 46, 160, 161, 169 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову працівника національної поліції серії ББА №199385, - залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву буде повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. Ю. Рязанова