Справа № 420/26001/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області Стоянова-Юрко Галини Миколаївни в якому позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 59 659,17 грн., а саме: 34 105,19 грн. з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, що сплачується фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості, 25 553,98 грн. з земельного податку з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що податковий борг Відповідача в загальній сумі 59 659,17 грн., з яких: 34 105,19 грн. податок на нерухоме майно вiдмiнне вiд земельної дiлянки, що сплачується фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості, 25 553,98 грн. земельний податок з фізичних осіб.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковий орган звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 262 КАС України.

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: фізична особа-платник податків ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області.

Відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом становить 59 659,17 грн., а саме: 34 105,19 грн. з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, що сплачується фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості, 25 553,98 грн. з земельного податку з фізичних осіб.

Податок на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, що сплачується фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості (50 18010300 місцевий бюджет), сума боргу 34 105,19 грн. виник на підставі:

ППР (форми «Ф») №2-1551-UA0097375 вiд 10.07.2023, нараховано 5642,96 грн., за період 2020 рік, строк сплати 17.11.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 5 642,96 грн.;

ППР (форми «Ф») №2-1551-UA0097375 вiд 10.07.2023, нараховано 5971,00 грн., за період 2021 рік, строк сплати 17.11.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 5 971,00 грн.;

ППР (форми «Ф») №0-1551 вiд 23.03.2023, нараховано 7820,40 грн., за період 2021 рік, строк сплати 17.11.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 7 820,40 грн.;

ППР (форми «Ф») №0-1551 вiд 10.03.2023, нараховано 6354,08 грн., за період 2022 рік, строк сплати 17.11.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 6 354,08 грн.;

ППР (форми «Ф») №2-1551-UA0097375 вiд 10.07.2023, нараховано 8316,75 грн., за період 2022 рік, строк сплати 17.11.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 8 316,75 грн.

Земельний податок з фізичних осіб (50 18010700 Місцевий бюджет), сума боргу 25 553,98 грн. виник на підставі:

ППР (форми «Ф») №1-1423 вiд 19.10.2022, нараховано 2850,06 грн., за період 2022 рік, строк сплати 30.06.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 2 850,06 грн.;

ППР (форми «Ф») №32923-2411-1423 вiд 27.04.2023, нараховано 3277,57 грн., за період 2023 рік, строк сплати 17.12.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 3 277,57 грн.

ППР (форми «Ф») №68242-2411-1423 вiд 23.05.2023, нараховано 8986,32 грн., за період 2023 рік, строк сплати 17.12.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 8 986,32 грн.;

ППР (форми «Ф») №68243-2411-1423 вiд 23.05.2023, нараховано 2625,84 грн., за період 2021 рік, строк сплати 17.12.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 2625,84 грн.

ППР (форми «Ф») №68244-2411-1423 вiд 23.05.2023, нараховано 7814,19 грн., за період 2022 рік, строк сплати 17.12.2023, сплачено 0,00 грн., сума боргу 7 814,19 грн.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 87.9. ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, орган державної Податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу від 09.11.2021 р. №0-1412, яка була направлена Відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів оскарження або відкликання даної податкової вимоги.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 та пп. 95.3 ст. 95 ПУ України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати податкового боргу, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, на підставі положень ст. 67 Конституції України суд дійшов висновку, що адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з викладеним відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 59 659,17 грн., а саме: 34 105,19 грн. з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, що сплачується фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості, 25 553,98 грн. з земельного податку з фізичних осіб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка