Справа № 300/2616/21
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 300/2616/21

адміністративне провадження № К/990/26195/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у складі судді Скільського І.І. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Качмара В.Я., (головуючий), суддів: Затолочного В.С., Курильця А.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення йому виплат за понаднормативний стаж, як особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56, 57 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII);

- зобов`язати відновити виплату за 7 років понаднормативного стажу з 1 лютого 2018 року відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII та виплатити заборгованість, що виникла з 1 лютого 2018 року.

2. Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 21 січня 2022 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 1 жовтня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII, збільшивши пенсію на 1 відсоток заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років та виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

3. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 8 вересня 2022 року рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 1 жовтня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII, збільшивши пенсію на 1 відсоток заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, скасував та прийняв постанову, якою позов в цій частині задовольнив частково.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 3 грудня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень частини другої статті 56 Закону № 796-XII, збільшивши пенсію на 1 відсоток заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 1 жовтня 2020 року по 2 грудня 2020 року залишив без розгляду.

У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року залишив без змін.

4. Суди попередніх інстанцій встановили такі обставини, що мають значення для вирішення справи:

4.1 Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом № 796-XII що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 28 жовтня 2010 року Івано-Франківською обласною державною адміністрацією безстроково.

4.2 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-XII з 16 жовтня 2012 року, яку обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 його страховий стаж становить 27 років 10 місяців 17 днів.

4.3 Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 3 березня 2017 року у справі №352/185/17, яка набрала законної сили 27 квітня 2017 року визнано протиправними дії УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області при нарахуванні пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов`язано УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області перерахувати ОСОБА_1 , державну пенсію відповідно до Закону № 796-XII із врахуванням, що вона не може бути нижчою від прожиткового мінімуму, починаючи із 4 липня 2016 року. Зобов`язано УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області дорахувати ОСОБА_1 до пенсійного забезпечення сім процентів заробітку за понаднормативний стаж відповідно частини другої статті 56 Закону № 796-XII та провести оплату недорахованих сум із 4 липня 2016 року.

4.4 Верховний Суд постановою від 19 лютого 2020 року у справі №352/185/17 (2а-352/42/17), касаційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишив без задоволення, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 3 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року залишив без змін.

4.5 8 жовтня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з заявою про проведення його пенсійного забезпечення до чинного законодавства і судового рішення. Зі змісту цієї заяви вбачається, що позивач просить про перерахунок пенсії, відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотка заробітку.

4.6 Листом за №3555-3309/О-03/8-0900/20 від 6 листопада 2020 року, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про виконання рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 3 березня 2017 року в межах покладених судом зобов`язань, а починаючи з 1 лютого 2018 року розрахунок розміру пенсії здійснено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін, внесених Законом України від 3 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Зазначено, що на цей час розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислено у відповідності до норм чинного пенсійного законодавства.

4.7 Уважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Короткий зміст вимог і узагальнені доводи касаційної скарги, узагальнені позиції інших учасників справи:

5. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

5.1 На обґрунтування касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без врахування висновків щодо застосування частини другої статті 56 Закону №796-XII, статті 27 Закону № 1058-IV, викладених у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі №300/1390/19, від 23 жовтня 2019 року у справі №809/627/18, від 19 серпня 2021 року у справі №300/3647/20.

6. Позивач на касаційну скаргу подав відзив.

6.1 Уважає, що рішення судів попередніх інстанцій ухваленні з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить із такого.

8. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

9. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

10. Ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивача права на перерахунок пенсії зі збільшенням її розміру на один відсоток за кожен рік стажу роботи понад 27 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII.

11. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

12. Так, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №300/3435/21 в касаційному порядку, у постанові від 25 червня 2024 року відступила від висновків, викладених в раніше ухвалених постановах Верховного Суду, зокрема від 23 жовтня 2019 року у справі №809/627/18, від 29 серпня 2022 року у справі №300/1390/19, від 6 вересня 2023 року у справі №300/2091/21, від 10 січня 2024 року у справі №300/168/21 та інших, у яких викладено правовий висновок про поширення пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції змін, внесених Законом № 2148-VIII на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, та відповідно про те, що згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ (у редакції, що діяла на час її реалізації за заявою пенсіонера) умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону №1058-IV, а пенсіонери, щодо яких не дотримано цієї умови, не мають права на отримання надбавки за понаднормовий стаж, з огляду на те, що поширення на таких пенсіонерів нових правил виплати надбавки за понаднормативний стаж залежно від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

13. У зазначеній постанові від 25 червня 2024 року у справі №300/3435/21 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував такі правові висновки:

(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.

(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону №1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

14. Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду до спірних правовідносин, які виникли у справі, яка переглядається, колегія суддів констатує, що оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону № 796-XII, то в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють його права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон № 2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2 статі 56 Закону № 796-XII.

15. Отже, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону 796-XII, та відповідно про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

16. При цьому колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що у цій справі позовні вимоги можуть бути задоволенні лише в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 3 грудня 2020 року, оскільки з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 3 червня 2021 року з огляду на те, що право громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку на пенсію в повному розмірі не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів (шестимісячним строком, встановленим положеннями частини другої статті 122 КАС України).

17. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

18. Доводи, які містяться в касаційній скарзі не спростовують наведених вище висновків.

19. Згідно із частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

21. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції у нескасованій судом апеляційної інстанції частині і погоджується з їх висновками в оскаржуваній відповідачем частині.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року, в частині залишеній без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2022 року, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

С.М. Чиркін