Справа № 280/11128/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

09 грудня 2024 рокуСправа № 280/11128/24
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (Україна, 70050, Запорізька область, Запорізький район, смт Кам`яне, вул. Зелена, буд. 34, ) про оскарження дій, рішень та бездіяльності, зобов`язання утриматись від виконання певних дій та виконати певні дії, стягнення завданої моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (далі відповідач) про оскарження дій, рішень та бездіяльності, зобов`язання утриматись від виконання певних дій та виконати певні дії, стягнення завданої моральної шкоди, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (Код ), яка полягає у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при формуванні та веденні особової справи засудженого ОСОБА_1 , невизнання її дефектною з-за відсутності розпорядження суду про виконання вироку від 15.04.2002 та завірених належним чином вироку від 15.04.2002 та ухвали ВСУ від 23.07.2002, виконавчого листа про стягнення присудженої для виплати потерпілим моральної шкоди у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, що привело до позбавлення позивача ОСОБА_1 можливості бути ознайомленим з розпорядженням про виконання вироку від 15.04.2002 та отримати завірені належним чином копії вироку від 15.04.2002 та ухвали ВСУ від 23.07.2002, а також реалізовувати права та виконувати свій обов`язок щодо виплати потерпілим присуджену моральну шкоду за вироком від 15.04.2002 та звернутись до Президента з помилуванням в зв`язку з відсутністю необхідних документів для долучення до цього прохання про помилування позивача;

визнати протиправними дії відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (Код ), яка полягає у привласнені собі дискреційних та делегованих повноважень суду, постановившого вирок, щодо встановлення юридичного факту набрання законної сили вироку після його оскарження та щодо звернення цього вироку до виконання і надсилання розпорядження суду про виконання вироку разом з вироком, який набрав чинності, тому органу, на який покладено обов`язок виконувати вирок, що призвело до порушення ст.5, 6 Конвенції по відношенню до позивача;

визнати протиправними дії відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (), які полягають у застосуванні до позивача ОСОБА_1 міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі без необхідних для цієї дії згідно процедури документів, а саме: без розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання та без завірених належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та ухвали Верховного Суду України від 23.07.2002;

зобов`язати відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () утриматись від застосування до позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 року до часу фактичного отримання з відповідного суду розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання разом з завіреним належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та застосовувати цей час до позивача зазначену у вироку міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до отримання з відповідного суду розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання разом з завіреним належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002;

визнати протиправною бездіяльність відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () яка полягає у не створені комісії для розгляду питання щодо визнання особової справи засудженого ОСОБА_1 дефектною в зв`язку з відсутністю в особовій справі засудженого ОСОБА_1 розпорядження суду про виконання вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 завіреної головуючим суддею колегії суддів, яка постановила цей вирок та секретарем судового засідання або головою відповідного суду та секретарем цього суду, який уповноважений звернути цей вирок до виконання в передбачений КПК України спосіб та згідно з процедурою визначеною КПК України та Інструкцією з діловодства у місцевих та апеляційних судах;

зобов`язати відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () створити комісію та комісійно розглянути питання щодо визнання особової справи засудженого ОСОБА_1 дефектною в зв`язку з відсутністю в особовій справі засудженого ОСОБА_1 розпорядження суду про виконання вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 завіреної головуючим суддею колегії суддів, яка постановила цей вирок та секретарем судового засідання або головою відповідного суду та секретарем цього суду, який уповноважений звернути цей вирок до виконання в передбачений КПК України спосіб та згідно з процедурою визначеною КПК України та Інструкцією з діловодства у місцевих та апеляційних судах;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача: Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (), яка полягає у не направленні відповідного подання до органів прокуратури щодо відсутності в особовій справі засудженого ОСОБА_1 необхідних документів для виконання міри покарання за вироком та для визначення строків тримання під вартою позивача: ОСОБА_1 без розпорядження суду про звернення вироку до виконання та без завіреної належним чином копії вироку та направити повідомлення до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про відсутність в особовій справі засудженого ОСОБА_1 розпорядження про виконання вироку від 15.04.2002 та завіреної належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 в зв`язку з ненадходженням їх з суду в передбачений КПК України порядок та згідно встановленої процедури;

зобов`язати Відповідача: Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () звернутись з відповідним поданням до органів прокуратури щодо визначення строків тримання під вартою позивача: ОСОБА_1 без розпорядження суду про звернення вироку до виконання та без завіреної належним чином копії вироку та направити повідомлення до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про відсутність в особовій справі засудженого ОСОБА_1 розпорядження про виконання вироку від 15.04.2002 та завіреної належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 в зв`язку з ненадходженням їх з суду в передбачений КПК України порядок та згідно встановленої процедури;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (), яка полягає у не направленні відповідного подання до суду першої інстанції, яким є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (за територіальною юрисдикцією суду за місцем скоєння злочину) згідно та в порядку ст.537 та ст.539 КПК України щодо звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання з ціллю отримання розпорядження суду про звернення вироку від 15.04.2002 разом з завіреною належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002;

зобов`язати відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () звернутись з відповідними поданням до суду першої інстанції, яким є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (за територіальною юрисдикцією суду за місцем скоєння злочину) згідно та в порядку ст.537 та ст.539 КПК України щодо звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання з ціллю отримання розпорядження суду про звернення вироку від 15.04.2002 разом з завіреною належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002.

зобов`язати відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () вилучити з особової справи засудженого ОСОБА_1 всі долучені ДУ «ДВК(№89)» до особової справи засудженого ОСОБА_1 зроблені ксерокопії з переписки та прийнятих рішень з різними судами: Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду. Окружного адміністративного суду міста Київ та Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справам: № 160/10767/20, № 160/14061/20, № 160/16405/20, № 205/776/21, № 640/9250/21, № 160/14679/22, № 160/4092/23 Ленінського районного суду міста Дніпропетровська та Довгінцевського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільних та адміністративних справах: № 205/776/21, 205/4095/19, 211/1562/20, щодо позбавлення батьківства ОСОБА_1 , які надходійшли в листах на моє ім`я на адресу ДУ«ДВК(№89)» та під акт про вилучення з зазначенням їх переліку повернути позивачу, як особі, якій належить інформація і вміст цих листів;

визнати протиправним дію відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (), яка полягає у долучені до особової справи засудженого ОСОБА_1 . Акту від 13.12.2023 стосовно ОСОБА_1 за реєстраційним номером № 1258 від 04.06.2024, який надійшов електронною поштою без супровідного листа єдиним документом та не завірені належним чином з ДУ "Дніпровська виправна колонія (№89) до ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» який був долучено тайно від мене та з порушенням законодавства;

зобов`язати Відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () вилучити з особової справи засудженого ОСОБА_1 долучену копію Акту від 13.12.2023 стосовно ОСОБА_1 за реєстраційним номером № 1258 від 04.06.2024, яка надійшла від ДУ "Дніпровська виправна колонія (№89) до Відповідача: Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» електронною поштою без супровідного листа єдиним документом, який не завірена належним чином та був долучена протиправно та з порушенням інструкцій;

визнати, що вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 не був звернутий до виконання апеляційним судом Дніпропетровської області згідно процедури, встановленої КПК України та Інструкцією з діловодства у судах, і цей вирок виконують без додержання визначеної Законами процедури;

стягнути з Відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () завдану протиправними діями моральну шкоду у розмірі 72000 (сімдесят дві тисячі) гривень на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом безумовного списання цих кошт з державного бюджету України на особовий рахунок позивача.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі п. 7 ч. 1ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень визнається орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Як вбачається з позовної заяви підставою для звернення позивача до суду стали чисельні «порушення» відповідачем діючого законодавства, які було допущено посадовими особами відповідача під час, зокрема, виконання вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002.

Водночас, суд зазначає, що порядок набрання законної сили та виконання судових рішень у кримінальному провадженні регламентується Кримінальним процесуальним кодексом України.

Отже, питання щодо встановлення факту щодо встановлення фактів набрання законної сили та виконання вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 у кримінальному провадженні не можуть бути предметом самостійного оскарження у суді будь-якої юрисдикції, в тому числі в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про: визнання протиправними дій відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11), яка полягає у привласнені собі дискреційних та делегованих повноважень суду, постановившого вирок, щодо встановлення юридичного факту набрання законної сили вироку після його оскарження та щодо звернення цього вироку до виконання і надсилання розпорядження суду про виконання вироку разом з вироком, який набрав чинності, тому органу, на який покладено обов`язок виконувати вирок, що призвело до порушення ст. 5, 6 Конвенції по відношенню до позивача; визнання протиправними дій відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», які полягають у застосуванні до позивача ОСОБА_1 міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі без необхідних для цієї дії згідно процедури документів, а саме: без розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання та без завірених належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та ухвали Верховного Суду України від 23.07.2002; зобов`язання відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () утриматись від застосування до позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до часу фактичного отримання з відповідного суду розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання разом з завіреним належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та застосовувати цей час до позивача зазначену у вироку міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до отримання з відповідного суду розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання разом з завіреним належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002; зобов`язання відповідача: Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» звернутись з відповідним поданням до органів прокуратури щодо визначення строків тримання під вартою позивача: ОСОБА_1 без розпорядження суду про звернення вироку до виконання та без завіреної належним чином копії вироку та направити повідомлення до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про відсутність в особовій справі засудженого ОСОБА_1 розпорядження про виконання вироку від 15.04.2002 та завіреної належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 в зв`язку з ненадходженням їх з суду в передбачений КПК України порядок та згідно встановленої процедури; визнання протиправною бездіяльності Відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», яка полягає у не направленні відповідного подання до суду першої інстанції, яким є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (за територіальною юрисдикцією суду за місцем скоєння злочину) згідно та в порядку ст.537 та ст.539 КПК України щодо звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання з ціллю отримання розпорядження суду про звернення вироку від 15.04.2002 разом з завіреною належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002; зобов`язання відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» звернутись з відповідними поданням до суду першої інстанції, яким є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (за територіальною юрисдикцією суду за місцем скоєння злочину) згідно та в порядку ст.537 та ст.539 КПК України щодо звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання з ціллю отримання розпорядження суду про звернення вироку від 15.04.2002 разом з завіреною належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002; визнання, що вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 не був звернутий до виконання апеляційним судом Дніпропетровської області згідно процедури, встановленої КПК України та Інструкцією з діловодства у судах, і цей вирок виконують без додержання визначеної Законами процедури не мають ознак публічно-владних управлінських дій, а тому оцінка таким діям має надаватися в межах кримінального провадження.

Тому для вирішення цього спору не можна використати способи захисту, передбачені в адміністративному судочинстві.

Відтак прерогатива перевірки дотримання порядку виконання судового рішення у кримінальному провадженні надана саме відповідним уповноваженим суб`єктам у межах кримінального провадження і регулюється виключно нормами КПК України.

Для ефективного захисту прав позивача Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає спеціальні процедури, які не можна підмінити шляхом звернення з позовом до адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Словосполучення «справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» стосується як позовних вимог, які не можна розглядати за правилами адміністративного судочинства, так і тих вимог, які взагалі не можуть розглядати суди.

У рішенні Європейського суду з прав людини (подалі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Враховуючи те, що частина позовних вимог стосується встановлення фактів набрання законної сили та виконання вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002, суд вважає, що позов в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у цій справі слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а взагалі не підлягають судовому розгляду.

Такий спір не підпадає під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а взагалі не підлягає судовому розгляду.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у певним чином подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 813/5892/15 (провадження № 11-132апп20).

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 171, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (Україна, 70050, Запорізька область, Запорізький район, смт Кам`яне, вул. Зелена, буд. 34, ) про оскарження дій, рішень та бездіяльності, зобов`язання утриматись від виконання певних дій та виконати певні дії, стягнення завданої моральної шкоди в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11), яка полягає у привласнені собі дискреційних та делегованих повноважень суду, постановившого вирок, щодо встановлення юридичного факту набрання законної сили вироку після його оскарження та щодо звернення цього вироку до виконання і надсилання розпорядження суду про виконання вироку разом з вироком, який набрав чинності, тому органу, на який покладено обов`язок виконувати вирок, що призвело до порушення ст. 5, 6 Конвенції по відношенню до позивача; визнання протиправними дій відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», які полягають у застосуванні до позивача ОСОБА_1 міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі без необхідних для цієї дії згідно процедури документів, а саме: без розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання та без завірених належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та ухвали Верховного Суду України від 23.07.2002; зобов`язання відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» () утриматись від застосування до позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до часу фактичного отримання з відповідного суду розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання разом з завіреним належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 та застосовувати цей час до позивача зазначену у вироку міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до отримання з відповідного суду розпорядження суду про звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання разом з завіреним належним чином вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002; зобов`язання відповідача: Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» звернутись з відповідним поданням до органів прокуратури щодо визначення строків тримання під вартою позивача: ОСОБА_1 без розпорядження суду про звернення вироку до виконання та без завіреної належним чином копії вироку та направити повідомлення до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про відсутність в особовій справі засудженого ОСОБА_1 розпорядження про виконання вироку від 15.04.2002 та завіреної належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 в зв`язку з ненадходженням їх з суду в передбачений КПК України порядок та згідно встановленої процедури; визнання протиправною бездіяльності Відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», яка полягає у не направленні відповідного подання до суду першої інстанції, яким є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (за територіальною юрисдикцією суду за місцем скоєння злочину) згідно та в порядку ст.537 та ст.539 КПК України щодо звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання з ціллю отримання розпорядження суду про звернення вироку від 15.04.2002 разом з завіреною належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002; зобов`язання відповідача - Державна установа «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» звернутись з відповідними поданням до суду першої інстанції, яким є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (за територіальною юрисдикцією суду за місцем скоєння злочину) згідно та в порядку ст. 537 та ст. 539 КПК України щодо звернення вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 до виконання з ціллю отримання розпорядження суду про звернення вироку від 15.04.2002 разом з завіреною належним чином копії вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002; визнання, що вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 не був звернутий до виконання апеляційним судом Дніпропетровської області згідно процедури, встановленої КПК України та Інструкцією з діловодства у судах, і цей вирок виконують без додержання визначеної Законами процедури.

Суд роз`яснює позивачу щодо можливості звернення з даним позовом в порядку кримінального судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвала виготовлена та підписана 09 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз