Справа № 480/5007/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2024 року Справа № 480/5007/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5007/24
за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області, в якій просить суд:
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.02.2024 року дізнався про здійснення перевірки торгівельної точки в Київській області яка йому не належала але була оформлена на його ім`я.
Також, позивач наголошує, що мешкає в смт. Свеса Шосткинського району Сумської області, і здійснює саме тут свою господарську діяльність, а тому, повідомлена інформація не має до нього жодного відношення та носить ознаки шахрайських дій з боку невстановлених осіб, які протиправно використали його ім`я, а також інші персональні дані, у своїй незаконній діяльності під час реалізації тютюнових виробів за підробленою ліцензією. Позивач зазначив, що жодної господарської діяльності на будь-якій іншій території України, окрім торгівлі в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Свеса, Шосткинського району, Сумської області, не здійснює, і ніколи не здійснював.
Жодних актів чи інших матеріалів перевірок позивачу не надходило і не вручалося.
Зважаючи на те, що в діях невстановлених осіб, які по підробленій ліцензії організували на території Київській області збут тютюнових виробів, незаконно використовуючи ім`я позивача, вбачаються ознаки вчинення низки кримінальних правопорушень, зокрема, які передбачені ст. 204 Кримінального кодексу України, а саме Незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів та ст. 229 Кримінального кодексу України, а саме Незаконне використання знаку для товарів і послуг, фірмового найменування кваліфікованого зазначення походження товару, в т.ч. у поєднанні із шахрайством та підробленням документів, то позивач, 27.03.2024 року до Бюро економічної безпеки України було направлено повідомлення про злочин.
Наприкінці лютого 2024 року, на адресу позивача надійшов лист від в.о. начальника Головного управління ДПС у Київській області Юліани Козаченко від 28.02.2024 року №2255/12/10-36-07-08-15 Про надсилання виклику, яким позивача запрошено до даного податкового органу для складання матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 та за ч. 1 ст. 164 КУПАП. Позивач направив лист-відповідь від 11.03.2024 року, в якому зазначив свою позицію з даного питання стосовно непричетності до зазначеної незаконної діяльності та надав наявні докази на їх підтвердження.
У акті встановлено порушення п.1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.168 Податкового кодексу України.
У зв`язку із чим, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно з ст. 17 Закону України Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, кон`ячного і плодового алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального (із змінами та доповненнями), застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 4892 грн., як зазначено у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, за не проведення розрахункових операцій через РРО та або ПРРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів та невидача відповідного розрахункового документа встановленої форми.
З 26.12.2003 р. постійно перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Сумській області, Шосткинське управління, Ямпільська ДПІ, (Ямпільський район), як платник податків. Податкова адреса - АДРЕСА_1 , що також підтверджується Випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААВ №740898 від 11.11.2014 р.
При цьому, позивач зауважив, що торгівлю підакцизними товарами не здійснює, і жодного разу не отримував ліцензій на право здійснення такої торгівлі і йому нічого не відомо щодо функціонування незаконних торгових точок від його імені по підроблених ліцензій виданих на його ім`я на території Київської чи будь-яких інших областей України, а також здійснення відносно нього будь-яких проведених фактичних перевірок, ні за місцем вчинення його господарської діяльності, ні будь-де інше.
Враховуючи вищезазначене, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 13.06.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28.06.2024 відповідачем подано відзив на адміністративний позов.
Так, зокрема, фактичною перевіркою виявлені порушення, пов`язані з недотримання вимог п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР), у частині непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій/програмний реєстратор розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів та невидачі відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту.
Щодо порушених у позові питань Головне управління ДПС у Сумській області зазначає наступне.
Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.
У відповідності до п. 75.3.1 п. 75.3 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано ст. 80 ПК України.
Так, положеннями п.п. 80.1, 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених у пп. 80.2.1-80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
В ході фактичної перевірки, проведеної посадовими особами ГУ ДПС у Київській області, встановлено факт незастосування реєстратора розрахункових операцій/програмного реєстратора розрахункових операцій та факт невидачі відповідного розрахункового документа встановленої форми при реалізації товару в сумі 4 892,00 грн., що підтверджується поясненням особи, яка фактично проводила розрахункові операції та змістом смарт-каси, незареєстрованої в органах ДПС.
При цьому, матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (податкова адреса: АДРЕСА_1 ), яка проведена посадовими особами ГУ ДПС у Київській області, надійшли до ГУ ДПС у Сумській області 29.02.2024 за вх. № 675/7 згідно супровідного листа Головного управління ДПС у Київській області від 28.02.2024 № 1728/7/10-36-07-08-07.
Так, відповідно до пп. 1.6.3.4 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04 вересня 2020 року № 470 (в редакції наказу Державної податкової служби України від 30 липня 2021 року № 729) (далі - Методичні рекомендації № 470) у разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, територіальний орган ДПС, який проводив фактичну перевірку, у день реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє засобами електронного зв`язку його скановану копію та копію інших матеріалів перевірки до територіального органу ДПС за основним місцем обліку платника податків, та не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації акта (довідки) направляє акт (довідку) і відповідні матеріали в паперовому вигляді.
При цьому, у разі встановлення за результатами фактичної перевірки порушень законодавства керівник (заступник керівника або уповноважена особа) територіального органу ДПС за основним місцем обліку зазначеного платника податків забезпечує прийняття та вручення такому платнику податкових повідомлень-рішень у порядку та терміни, визначені законодавством.
Так, правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом №265/95-ВР. Його дія поширюється на всіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (абз. 1 преамбули Закону №265/95- ВР).
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
При цьому, ст. 2 Закону №265/95-ВР визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну (абз. 19 ст. 2 Закону №265/95-ВР).
У свою чергу, наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі за текстом - Положення № 13).
Відповідно до п. 1 розділу І Положення № 13 визначено, що розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на надані такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Встановлені у Положенні № 13 вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів (абз. 1 п. 3 розділу І Положення № 13).
При цьому, згідно приписів абз. 2 п. 3 розділу І Положення № 13 визначено, що у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 р. у справі №500/6845/21 дійшов до висновку про правомірність притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі п. 1 ст. 17 №265/95-ВР за порушення вимог, передбачених у п. 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР через відсутність у фіскальному чеку обов`язкових реквізитів розрахункового документу.
Зокрема, Верховний Суд зазначив, що за змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення №13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Відповідно п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та/або невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів(робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 43-45).
09.07.2024 ФОП ОСОБА_1 подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач не погоджується з позицією відповідача та зазначає, що доводи, викладені у позовній заяві, відповідачем не спростовані, а тому просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 58-60).
Ухвалою суду від 23.10.2024 зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області надати суду:
1) інформацію (з долученими доказами) щодо підстав для прийняття наказу про проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 ;
2) пояснення щодо підстав зазначення в наказі про проведення перевірки та направленнях суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 до адреси, що перевірялась - м. Біла Церква, ринок ТОВ "Комфорт", вул. Леваневського, 53-Г, кіоск;
3) надати повну роздруківку звіту смарт-каси (копія фото залучена ГУ ДПС у Київській області до відзиву);
4) надати відомості щодо реєстрації в установленому порядку кіоску - ринок ТОВ "Комфорт", вул. Леваневського, 53-Г, м. Біла Церква, в якому проводилась перевірка 22.02.2024 р. 04.11.2024 та 11.11.2024 ГУ ДПС у Сумській області надано витребувані докази та пояснення.
Ухвалою суду від 18.11.2024 повторно зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області надати суду:
1) інформацію (з долученими доказами) щодо підстав для прийняття наказу про проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 ;
2) пояснення щодо підстав зазначення в наказі про проведення перевірки та направленнях суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 до адреси, що перевірялась - м. Біла Церква, ринок ТОВ "Комфорт", вул. Леваневського, 53-Г, кіоск;
3) надати повну роздруківку звіту смарт-каси (копія фото залучена ГУ ДПС у Київській області до відзиву);
4) надати відомості щодо реєстрації в установленому порядку кіоску - ринок ТОВ "Комфорт", вул. Леваневського, 53-Г, м. Біла Церква, в якому проводилась перевірка 22.02.2024 р. 04.11.2024 та 11.11.2024 ГУ ДПС у Сумській області надано витребувані докази та пояснення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 24.12.2003 державним реєстратором Ямпільської РДА Сумської області Підлісного В.О. зареєстровано фізичною особою -підприємцем (а.с.19-20).
01.02.2024 ГУ ДПС у Київській області прийнято наказ №258-п про проведення протягом лютого 2024 року фактичної перевірки суб`єктів господарювання та об`єктів (згідно переліку) з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обігу та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), контролю щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) (а.с.49 звор.бік).
Відповідно до витягу з додатку до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01.02.2024 №258-п «Про проведення фактичної перевірки» зазначено перелік суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірко працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області, серед яких зазначено і ОСОБА_1 (а.с. 49 звор.бік ).
22.02.2024 ГУ ДПС у Київській області проведено перевірку кіоску розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.46 зворотній бік).
Наведеним актом встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ст.ст.11, 15 Закону України Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, кон`ячного і плодового алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального (із змінами та доповненнями), п.1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.168 Податкового кодексу України, ст.21, ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України.
Позивач не погодився із наведеним податковим повідомленням- рішенням та подав скаргу до ДПС України (а.с.30-32).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно з п.61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п.19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
За приписами п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Вимогами п.75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Так, з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між операцією з продажу тютюнових виробів без застосування РРО та без видачі розрахункового документу та наявності вини позивача, а саме: ФОП ОСОБА_1 , суду необхідно дослідити докази проведення позивачем підприємницької діяльності в кіоску за відповідною адресою де, як зазначено податковим органом в акті фактичної перевірки здійснює господарську діяльність позивач.
Судом встановлено, що 01.02.2024 ГУ ДПС у Київській області прийнято наказ №258-п про проведення протягом лютого 2024 року фактичної перевірки суб`єктів господарювання та об`єктів (згідно переліку) з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обігу та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), контролю щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).
Відповідно до витягу з додатку до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01.02.2024 №258-п «Про проведення фактичної перевірки» зазначено перелік суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірко працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області, серед яких зазначено і ОСОБА_1 .
Ухвалами суду від 23.10.2024 та від 18.11.2024 зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області надати суду:

1) інформацію (з долученими доказами) щодо підстав для прийняття наказу про проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 ;

2) пояснення щодо підстав зазначення в наказі про проведення перевірки та направленнях суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 до адреси, що перевірялась - м. Біла Церква, ринок ТОВ "Комфорт", вул. Леваневського, 53-Г, кіоск;

3) надати повну роздруківку звіту смарт-каси (копія фото залучена ГУ ДПС у Київській області до відзиву);

4) надати відомості щодо реєстрації в установленому порядку кіоску - ринок ТОВ "Комфорт", вул. Леваневського, 53-Г, м. Біла Церква, в якому проводилась перевірка 22.02.2024 р.

ГУ ДПС у Київській області на виконання вимог ухвали суд від 23.10.2024 надано пояснення, що ФОП ОСОБА_1 було включено до наказу від 01.02.2024 №258-п «Про проведення фактичної перевірки» на підставі доповідних записок від 31.01.2024 №643/10-36-07-08-13 та від 01.02.2024 №693/10-36-08-13 з переліком платників податків, щодо яких наявна інформація про можливі порушення ними законодавства.

Зокрема відповідно до змісту наведених записок, встановлено ненадання розрахункового документу встановленої форми ФОП ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд наголошує, що жодних доказів, на підставі яких податковий орган встановив під час складання доповідних записок належність кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», вул.Леваневського, 53-Г, м.Біла Церква саме ОСОБА_1 не відображено.

Також, у письмових поясненнях ГУ ДПС у Київській області зазначив, що інформації щодо реєстрації в установленому порядку кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», вул.Леваневського, 53-Г, АДРЕСА_3 , не міститься в інформаційних базах ГУ ДПС у Київській області.

Отже, аналізуючи наведені на виконання ухвал суду доводи податкового органу, суд наголошує, що ГУ ДПС у Київській області жодним чином не наведено правомірності включення ФОП ОСОБА_1 до наказу від 01.02.2024 №258-п «Про проведення фактичної перевірки», а саме не надано жодних доказів, що на час включення позивача до переліку суб`єктів які підлягають перевірці, у податкового органу були докази, що у кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», АДРЕСА_4 здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Також, досліджуючи зміст порушень позивачем вимог 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 4892 грн., суд зазначає наступне.

Основні засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

При цьому, ст. 2 Закону №265/95-ВР визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну (абз. 19 ст. 2 Закону №265/95-ВР).

Відповідно п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та/або невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів(робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Досліджуючи змісту Акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Київській області від 22.02.2024 №11237/10/36/07/ судом встановлено, що висновок про наведені порушення саме позивачем податковий орган дійшов у зв`язку із наявністю у кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», вул. Леваневського, 53-Г, м.Біла Церква копії ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 2401841 від 05.01.2024 видану ФОП ОСОБА_1 , поясненнями продавця ОСОБА_3 та роздруківкою звіту смарт -каси.

Так, судом зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву встановлено, що позивач заперечує факт здійснення господарської діяльності у кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», АДРЕСА_4 .

Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як фізична особа-підприємець та здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_2 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться магазин продовольчих товарів, власником якого є ОСОБА_2 (а.с.24).

Отже, фактично зареєстрованим місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Досліджуючи доводи податкового органу щодо факту продажу позивачем тютюнових виробів без застосування РРО та роздруківки розрахункового документа встановленої форми наявності у кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», вул. Леваневського, 53-Г, АДРЕСА_3 , суд зазначає наступне.

Так, позивач зазначає, що перевіряючими під час проведення фактичної перевірки було направлено йому копію ліцензії, що знаходилася за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», АДРЕСА_4 із реєстраційним номером 2401494 від 05.01.2024 (а.с.8).

Разом з тим, суд зазначає, що податковим органом жодним чином не підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 дійсно отримував ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за реєстраційними номерами: 2401841 від 05.01.2024 та 2401494 від 05.01.2024, а тому посилання представника ГУ ДПС у Київській області про наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», АДРЕСА_4 як на підставу здійснення підприємницької діяльності саме позивачем є помилковим.

Щодо пояснень продавця ОСОБА_3 .

Так, дослідивши зміст пояснень ОСОБА_3 , судом встановлено, що продавець не зазначала, що кіоск за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», АДРЕСА_4 належить саме ФОП ОСОБА_1 (а.с.49).

Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що здійснює реалізацію тютюнових виробів другий день та напередодні здійснювала стажування з іншою особою, проте жодних даних якіб ідентифікували зазначену особу не навела.

Отже, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 жодним чином не підтвердила у своїх поясненнях факту належності тютюнових виробів та кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», АДРЕСА_4 саме ФОП ОСОБА_1 .

Щодо роздруківки звіту смарт -каси.

Так, судом встановлено що в матеріалах наявна копія роздруківки Смарткаси за 21.02.2024 (а.с.50 зворот.бік).

Ухвалами суду від 23.10.2024 та від 18.11.2024 зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області надати суду надати повну роздруківку звіту смарт-каси (копія фото залучена ГУ ДПС у Київській області до відзиву.

Проте, податковим органом надано пояснення, що зазначений пристрій у ГУ ДПС у Київській області не зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому можливості надати повну роздруківку смарт каси не має можливості.

Суд досліджуючи наявну в матеріалах справи копію роздруківки смарт каси від 21.02.2024 наголошує, що будь-яких даних що зазначений пристрій належав саме ФОП ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні, а тому не може бути прийнято в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», вул. Леваневського, 53-Г, м.Біла Церква.

Отже, суд приходить висновку, що на підтвердження факту реалізації позивачем у відповідному кіоску на момент проведення фактичної перевірки тютюнової продукції без застосування РРО та роздруківки розрахункового документа встановленої форми, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів (зокрема, не надано ані квитанції або іншого платіжного документу, ані відео доказу придбання товарів, ані пояснень свідків тощо).

Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 р. у справі №924/233/18 зазначив, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справ.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі- ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 р. у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголосило, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів реалізації ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів без застосування РРО та роздруківки розрахункового документа встановленої форми у кіоску за адресою: ринок ТОВ «Комфорт», вул. Леваневського, 53-Г, АДРЕСА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що ФОП ОСОБА_1 належним чином доведено протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доводи позивача не спростовані, правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.03.2024 року № 06 не доведено.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.03.2024 року № 06 є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.03.2024 року № 06.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (вул.Святослава Хороброго, 5а, м.Київ, 03151, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук