Справа № 640/18527/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року № 640/18527/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив суд визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо затримки у видачі ОСОБА_1 копії наказу про звільнення ОСОБА_1 від 19.09.2022 року №380-о та оригіналу трудової книжки з вини роботодавця з дня звільнення з роботи з 26.09.2022 по 28.09.2022 включно; визнати протиправним та скасувати наказ Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.09.2022 №380-о «Про звільнення ОСОБА_1 », в частині звільнення ОСОБА_1 саме 26 вересня 2022 року; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести зміни до оскаржуваного наказу від 19.09.2022 року №380-о в частині дати звільнення, змінивши дату звільнення з 26.09.2022 на 28.09.2022, про що відповідний запис датою звільнення 28.09.2022 внести до трудової книжки ОСОБА_1 , а раніше внесений запис до трудової книжки про день звільнення датований 26.09.2022р. визнати недійсним згідно пункту 2.10 Інструкції від 29.07.1993 року №58; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків нарахувати та виплати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного із затримкою у видачі наказу про звільнення та трудової книжки, що сталася з вини відповідача із 26.09.2022 по 28.09.2022 включно; визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо затримки у здійсненні грошових розрахунків з ОСОБА_1 при звільненні, у передбачені чинним законодавством строки, а саме в період із дня звільнення ОСОБА_1 з роботи з 26.09.2022 по 28.09.2022 включно; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні за період із 26.09.2022 по 28.09.2022 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що при звільненні з роботи в порядку переведення позивачу не видана належним чином оформлена трудова книжка та витяг з наказу про звільнення, що позбавило його права на оформлення трудових відносин на наступний день після звільнення з іншим роботодавцем. Лише 28.09.2022 позивачу було видано під підпис трудову книжку та наказ про звільнення, що є порушення вимог статей 47, 116 КЗпП України, п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціальної політики України від 29.07.1993 №58. Таким чином, позивач вважає, що відповідач у зв`язку з несвоєчасною видачею трудової книжки зобов`язаний сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 26.09.2022 по 28.09.2022) та змінити у трудовій книжці дату звільнення на 28.09.2022. Також, просить стягнути середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні за період із 26.09.2022 по 28.09.2022.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Стверджує, що позивач, був відсутній на роботі з 19.09.2022 по 23.09.2022 у зв`язку з перебуванням на лікарняному. У перший робочий день після виходу з тимчасової непрацездатності, 26.09.2022, управлінням персоналу проінформовано ОСОБА_1 про надання до управління персоналу підписаного ним акту передачі/приймання справ та ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки (передбачено ст. 89 Закону України «Про державну службу»). Оскільки ОСОБА_1 - є державним службовцем, фактична робота, якого здійснювалася у Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків в судах, був представником від державного органу в судових справах, неналежна передача яких, та халатне відношення до роботи вищезазначеного працівника, могла привезти до значних втрат Державного бюджету України. 27.09.2022 позивач звернувся на гарячу лінію ДПС України «Пульс» щодо ненадання йому трудової книжки, однак, одночасно до управління персоналу ОСОБА_1 не звертався та не надав Акт передачі справ та майна, передбачений ст. 89 ЗУ «Про державну службу». Службовою запискою управління правового забезпечення було надано інформацію, що 27.09.2022 (станом на 16:35 год.) триває передача судових справ, які перебували на супроводженні у ОСОБА_1 .. Оскільки заява на зміну дати звільнення та заява про отримання трудової книжки та копії наказу від ОСОБА_1 поштою на адресу відповідача протягом 26-28 вересня 2022 року не надходила, трудова книжка та наказ були видані позивачу 28.09.2022, коли останній прийшов до ЦМУ ДПС по роботі з ВПП та передав до управління Акт передачі справ та майна.

Позивачем до суду було надано відповідь на відзив, в якій він наполягає на задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2022 вказану позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю, та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Лисенко В.І.

Ухвалою суду від 15.02.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З 11.02.2022 позивача наказом ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків від 10.02.2022 №29-0 призначено на посаду головного державного інспектора відділу досудового врегулювання спорів у правління супроводження судових справ ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків.

ОСОБА_1 подав заяву про звільнення в порядку переведення відповідно до листа ГУ ДПС у м. Києві від 06.09.2022 № 9457/7/26-15-11-00-14.

Управлінням персоналу ЦМС ДПС по роботі з великими платниками податків підготовлено наказ від 19.09.2022 № 380-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади 26 вересня 2022 року в порядку переведення відповідного до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України «Про державну службу».

Після подання заяви, позивач був відсутній на роботі з 19.09.2022 по 23.09.2022 у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Як убачається з позовної заяви та відзиву на позовну заяву, 26.09.2022 позивач перебував на роботі та здійснював передачу справ, документів та майна, про що було складено акт від 26.09.2022.

Позивач у позовній заяві стверджує, що на протязі дня 26.09.2022 він намагався передати справи та майно згідно акту від 26.09.2022, проте за усною вказівкою не приймали начальник відділу супроводження у судах податкових спорів Цісар Г.І ..

Таким чином, позивач стверджує, що він повністю виконав свій обов`язок, визначений ч. 1 ст. 89 Закону України «Про державну службу», однак з незалежних від нього причин акт передачі не був прийнятий.

З метою отримання трудової книжки позивач звертався до відповідача 26.09.2022 особисто та на гарячу лінію ДПС України «Пульс» щодо ненадання йому трудової книжки.

Як зазначає у позовній заяві позивач, лише 28.09.2022 він отримав трудову книжку та копію наказу, що призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагало додаткових зусиль для організації його життя, так як у період з 27 по 28 вересня 2022 року він з вини відповідача був обмежений у праві на працю, що призвело до перерви у стажі державної служби та негативно вплинуло на права держаного службовця.

Таким чином, вважаючи свої права порушеними з приводу невиплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплати середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні за період із 26.09.2022 по 28.09.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. Умовами виплати працівникові такого відшкодування є факт невиплати належних йому сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.1 - 1.3 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Трудові книжки ведуться на студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо кваліфікаційним рівнем „кваліфікований робітник", „молодший спеціаліст", „бакалавр", „спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності. Трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. При влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Пунктом 4.2. Інструкції передбачено, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

При цьому, суд враховує, що 10 червня набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 №1217 - IX (далі - Закон № 1217), який вніс зміни до Кодексу законів про працю України щодо нових правил обліку трудової діяльності працівника. Із цієї дати запроваджено електронний облік трудової діяльності.

Основна суть змін - переведення обліку трудової діяльності працівника з паперової форми (у трудовій книжці) в електронну - у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ст. 48 КЗпП).

Відповідно до ч.3 ст. 48 КЗпП, трудові книжки зберігаються у працівника.

У той же час, законодавцем встановлено «перехідний період» тривалістю п`ять років, а саме: Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1217 передбачено, що протягом 5 років після 10.06.2021 р. відбуватиметься включення Пенсійним фондом до Реєстру застрахованих осіб відсутніх відомостей про трудову діяльність працівників на підставі відомостей, поданих страхувальником або застрахованою особою. Після завершення цих робіт наявні у роботодавців паперові трудові книжки видаватимуться працівникам на руки особисто під підпис. Протягом перехідного періоду можна буде використовувати як паперову трудову книжку, так і електронну форму уже наявних або внесених відомостей про трудову діяльність.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, трудова книжка позивача знаходилась у відділі кадрів відповідача та не була видана 26.09.2022, з приводу чого виник спір.

При цьому, предметом позову позивача не є захист трудових прав позивача шляхом поновлення на роботі, а лише питання щодо виплати середнього заробітку за два дні вимушеного прогулу та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з огляду на що, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивач перебував на державній службі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VII державною службою є публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VII визначаються додаткові обов`язки державного службовця щодо додержання службової дисципліни. Зокрема, зазначається, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також:

1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця;

2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців;

3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Згідно із ст. 89 Закону державний службовець зобов`язаний до звільнення з посади чи переведення на іншу посаду передати справи і довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно (далі - майно) особі, уповноваженій суб`єктом призначення у відповідному державному органі. Уповноважена особа зобов`язана прийняти справи і майно.

Факт передачі справ і майна засвідчується актом, що складається у двох примірниках і підписується уповноваженою особою, керівником служби управління персоналом відповідного державного органу та державним службовцем, який звільняється. Один примірник акта видається державному службовцю, який звільняється, другий примірник або його копія долучається до особової справи цього державного службовця.

У разі якщо через невиконання обов`язку щодо передачі справ і майна створено істотну загрозу публічним інтересам, особа може бути притягнена до відповідальності згідно із законом.

Таким чином, суд зазначає, що ОСОБА_1 як державний службовець, здійснюючи свою роботу у Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків в судах та усвідомлюючи свою відповідальність перед державою, будучи представником від державного органу в судових справах, мав обов`язок належної передачі справ і майна, що засвідчується актом.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що після виходу з лікарняного позивач приступив 26.09.2022 до передачі справ, однак, як стверджує позивач, з невідомих йому причин, акт прийому не приймався уповноваженою особою, а прийнятий він був лише 28.09.2022.

У зв`язку з тим, що акт не був підписаний посадовою особою, позивачу на його усні прохання не було видано трудову книжку та копію наказу від 26.09.2022 ні 26.09.2022, ні 27.09.2022, що змусило його звернутися на гарячу лінію.

Позивач зазначає, що лише після звернення на гарячу лінію 27.09.2022, йому зателефонував представник відповідача та запропонував 28.09.2022 з`явитися на роботу для отримання трудової книжки та копії наказу, які фактично були отримані 28.09.2022, що призвело до перерви у його трудовій діяльності.

Натомість, відповідач у відзиві на позовну заяву стверджував, що трудова книжка позивача та копія наказу були вручені ОСОБА_1 відразу після того, як він з`явився на роботі 28.09.2022 та приніс акт передачі справ та майна. При цьому, відповідач у телефонному режимі 26.09.2022 повідомив позивачу, що необхідно з`явитися до управління персоналу для ознайомлення з наказом та надання для підписання акту про передачу справ та майна.

Тобто, фактично відповідач підтверджує, що внаслідок не передачі справ актом та відсутності ОСОБА_1 на роботі, трудова книжка була видана лише після того, як позивач з`явився для передачі справ та майна та підписання такого акту.

Проте, суд зазначає, що до суду не були надані ні позивачем, ні відповідачем належні докази, які б підтверджували факт відмови у видачі трудової книжки та копії наказу, так і відповідних зафіксованих письмових звернень позивача до відповідача з вимогою про отримання зазначених документів.

При цьому суд звертає увагу, що позивач є державним службовцем та зобов`язаний сумлінно виконувати свої посадові обов`язки та до звільнення з посади чи переведення на іншу посаду передати справи і довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно (далі - майно) особі, уповноваженій суб`єктом призначення у відповідному державному органі, що було зроблено ним 28.09.2022.

Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо неотримання ним трудової книжки та копії наказу про переведення, що має наслідком стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 26.09.2022 по 28.09.2022) та середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні за період із 26.09.2022 по 28.09.2022, такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Узадоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.