Справа № 600/5572/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 грудня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5572/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду через представника з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернівецької області щодо не звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про національну поліцію;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецької області прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України Про національну поліцію;

визнати протиправним та скасувати наказ № 203 о/с від 11.07.2024 року По особовому складу, виданий начальником Головного управління Національної поліції в Чернівецької області ОСОБА_2 в частині призначення в порядку переведення по службі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернівецькій області, увільнивши від посади оперуповноваженого зонального сектору № 5 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, з 12 липня 2024 року;

визнати протиправним та скасувати наказ № 530 від 06.08.2024 року Про застосування дисциплінарного стягнення, виданий начальником Головного управління національної поліції в Чернівецької області ОСОБА_2 ;

визнати протиправним та скасувати наказ № 252 о/с від 09.08.2024 року По особовому складу, виданий начальником Головного управління національної поліції в Чернівецької області ОСОБА_2 ;

змінити формулювання звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого зонального сектору № 5 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, указавши підставу (формулювання) звільнення за власним бажанням (пункт 7 частини першої статті 77 Закону України Про національну поліцію;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецької області внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , за відповідним номером про недійсність запису № 10 про звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу про звільнення від 09.08.2024 року № 252 о/с.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною ч. 1 ст. 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 57 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі Закон України № 5076-VI) ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

У ч. 4 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі Положення № 41).

Згідно з п. 2 - 5 Положення № 41 ордер на надання правничої допомоги є письмовий документ (в паперовій або електронній формі), що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України. Електронна копія електронного ордера на надання правничої допомоги виготовляється в порядку встановленому для оригіналу ордеру на надання правничої допомоги в електронній формі (здійснюється візуальне подання електронного документа в електронній формі з накладенням електронного підпису), у т. ч. не потребує проставляння слів "Згідно з оригіналом").

В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Так, відповідно до п.п. 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 п. 12 Положення ордер має містити наступні реквізити: прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; дату видачі ордера; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до ст.19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Згідно з п. 11 Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що національний законодавець чітко вказав на обов`язок адвоката вказувати в ордері: прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; судові органи, в яких він надає правову допомогу, зокрема в графі Назва органу, у якому надається правова допомога.

Отже, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені ордером або довіреністю, зокрема, у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, в якому адвокат надає правову допомогу.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 (справа № 9901/847/18) та від 03.07.2019 (справа № 9901/939/18) та ухвалі від 23.10.2019 (справа № 9901/524/19), постанові Верховного Суду від 07.11.2019 (справа № 309/37/19), ухвалі Верховного Суду від 12.10.2020 (справа № 420/866/20), ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 15.07.2021 (справа № 807/805/14).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Суд також виходить із правової позиції, викладеної Верховним Судом за тотожних обставин в ухвалі від 25.05.2018 у справі № 826/4872/16 та з позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, відповідно до яких звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що позовну заяву, подану від імені ОСОБА_1 , підписано адвокатом Руднєвою Інною Сергіївною.

Разом з тим, з матеріалів позову вбачається, що звертаючись до суду з даним позовом представник позивача - адвокат Руднєва Інна Сергіївна не долучила ані довіреності ані ордеру на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 у Чернівецькому окружному адміністративному суді.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що належних доказів на підтвердження повноважень адвоката, який підписав позовну заяву, немає, позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені позивача, зокрема, не підтверджено у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки позов підписано особою, яка не має права його підписувати, це не є недоліком позовної заяви, через який можна залишити позовну заяву без руху, а є згідно з імперативною нормою п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України підставою для повернення позовної заяви.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Суд роз`яснює, що з метою повернення суми сплаченого судового збору позивач може звернутися до суду із відповідною заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 55, 57, 59, 169, 242, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.К. Левицький