Справа № 300/7415/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2024 р. справа № 300/7415/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінстал Івано-Франківськ» до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання до вчинення дій,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінстал Івано-Франківськ» (надалі ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ», позивач), звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (надалі ДПС України, відповідач 2) про:
визнання протиправними та скасування рішення Комісії про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.06.2024 №11240436/41236351 та від 14.06.2024 №11240435/41236351;
зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні №30 від 11.04.2024, №31 від 11.04.2024 фактичною датою їх подання.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності» укладено договір поставки №240104 від 02.01.2024, відповідно до якого позивачем здійснено поставку товару покупцю за видатковими накладними №602 та №603 від 11.04.2024 та оформлено перевезення товару товарно-транспортними накладними №602 та №603 від 11.04.2024. За наслідками поставки товару позивачем складено податкові накладні №30 та №31 від 11.04.2024, які скеровані до ГУ ДПС в Івано-Франківській області для реєстрації. Однак, відповідачем 1 прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних та надіслано відповідні квитанції позивачу. У квитанціях зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 8302 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 критеріїв ризикованості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 03.06.2024 позивачем направлено відповідачу 1 повідомлення №5 та повідомлення №6 про надання пояснень та додаткових документів стосовно податкових накладних №30 та №31 від 11.04.2024 відповідно. Однак, відповідачем 1 повторно надіслано повідомлення про надання додаткових пояснень та документів, а саме щодо надання документів для підтвердження транспортування придбаного товару, актів звірок по взаєморозрахунках з постачальниками товару. З урахуванням отриманих повідомлень, позивачем надано додаткові пояснення та копії документів. Проте, 14.06.2024 Комісією ГУ ДПС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №11240436/41236351 та №11240435/41236351 про відмову в реєстрації податкових накладних №30 та №31 від 11.04.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно, у зв`язку із відсутністю інформації щодо транспортування придбаних товарів відповідно до поданих видаткових накладних від ТОВ «Укрінстал», крім того у поданих ТТН на транспортування придбаного товару відсутній підпис водія, який отримав товар для перевезення. Вказані рішення позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують норми податкового законодавства, а також права та охоронювані законом інтереси його як платника податків, оскільки позивачем було надано всі необхідні пояснення та документи, які були достатніми для прийняття рішення щодо реєстрації зупинених податкових накладних, які податковий орган, тим не менше, не взяв до уваги. На думку позивача, спірні рішення не відповідають принципу об`єктивності, оскільки не враховують надані підприємством первинні документи, що в повному обсязі дають можливість документально відстежити виконання умов договору на поставку, за наслідками надання яких було оформлено податкові накладні, з огляду на що прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних слід скасувати.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Від представника відповідачів на адресу суду 16.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник, висловивши спільну позицію Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та Державної податкової служби України, позову не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав правомірності спірних рішень, прийнятих в спосіб та в межах наданих повноважень. Зокрема, зазначено, що долучені платником податку документи не підтвердили реальне здійснення господарських операцій, а тому реєстрацію податкових накладних було зупинено. Після зупинення реєстрації податкових накладних №30 і №31, позивачем 03.06.2024 подано до контролюючого органу пояснення та копії документів щодо спірних податкових накладних №30 та №31 від 11.04.2024, які були передані на розгляд комісії, за наслідками чого було надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних, а саме надати підтверджуючі документи щодо підтвердження транспортування придбаного товару та акти звірок по взаєморозрахунках з постачальниками товару. Надалі позивачем було подано документи, за наслідком розгляду яких комісією прийнято спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
Представник відповідачів зауважила, що дослідивши подані позивачем документи, були виявлені розбіжності, а отже позивачем не підтверджено придбання товарів. Звернено увагу, що ненадання позивачем всіх первинних документів, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій, що знайшли своє відображення у відповідних податкових накладних, є правомірною підставою прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. З урахуванням наведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити (т. 1 а.с. 211-227).
Позивач скористався правом подання відповіді на відзив, яка надійшла до суду 18.10.2024 та в якій не погоджується із доводами представника відповідачів. Так, зазначено, що контролюючим органом не надано жодного доказу того, що після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, а також додаткових пояснень з документами, на адресу останнього направлялись запити щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках пояснень, що розглядались. На думку представника позивача, недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних (зокрема, щодо відсутності підпису водія на ТТН) не можуть свідчити про те, що перевезення товару не здійснювалося. Адже покупець та постачальник засвідчили факт отримання вантажу своїм підписом, а отже перевезення вантажу за такими накладними було виконано перевізником в повному обсязі. Також вказано, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної (т. 1 а.с. 242-245).
07.11.2024 представником відповідачів подано суду заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначила, що контролюючий орган діяв правомірно та в межах своїх повноважень, а тому просила відмовити у задоволенні позову (т. 2 а.с. 1-4).
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» є юридичною особою, яка зареєстрована 25.02.2021, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області, основний вид діяльності 46.74 Оптова торгівля залізними виробами , водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям для нього (т. 1 а.с. 188-189).
02.01.2024 між ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» та ТОВ «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності» укладено договір поставки №240104 на постачання товару, а саме обладнання, залізні вироби, водопровідне і опалювальне устаткування, матеріали та інструмент для монтажу систем опалення, водопостачання, водовідведення, каналізації (т. 1 а.с. 32-34).
Пунктом 3.2 договору визначено, що загальна вартість Договору визначається сукупністю усіх поставок за цим Договором, здійснених на підставі видаткових накладних.
На підставі виставленого ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» рахунку на оплату по замовленню №693 від 11.04.2024 (т. 1 а.с. 35), відповідно до видаткових накладних №602 та №603 від 11.04.2024 (т. 1 а.с. 36, 79) позивач здійснив поставку товару покупцю ТОВ «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності» на суму 16 304,58 грн, в т. ч. ПДВ, та 10 700,34 грн, в т. ч. ПДВ, відповідно. Вказане підтверджується також товарно-транспортними накладними №602 та №603 від 11.04.2024, на підставі яких здійснювалось перевезення товару (т. 1 а.с. 37-38, 80-81).
На підтвердження взаєморозрахунків по договору №240104 від 02.01.2024 між Продавцем та Покупцем підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період квітень 2024 року, станом на 30.04.2024 (т. 1 а.с. 40).
У зв`язку із цим, на виконання вищенаведеного договору №240104 від 02.01.2024, відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі ПК України), позивачем складено податкові накладні №30 та №31 від 11.04.2024 (т. 1 а.с. 41-42, 83-84), які подано на реєстрацію в ЄРПН, однак реєстрація податкових накладних була зупинена податковим органом.
Контролюючим органом позивачу надіслано квитанції, в яких зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних від 11.04.2024 №30 і №31 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8302 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (т. 1 а.с. 43, 85).
ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» 03.06.2024 через електронний кабінет платника податків на розгляд Комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області направлено повідомлення №5 і №6 про надання пояснень та копій документів (т. 1 а.с. 44-46, 86-88).
05.06.2024 Комісією з реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних надіслано повідомлення №11175460/41236351 та №11175461/41236351 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких запропоновано надати підтверджуючі документи щодо підтвердження транспортування придбаного товару, акти звірок по взаєморозрахунках з постачальниками товару (т. 1 а.с. 47-49, 89-91).
11.06.2024 ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» направлено повідомлення №4 та №5 про надання пояснень та копій документів, а саме акти звірки з покупцем та ТТН від 11.04.2024, а також зазначено про допущену описку в ТТН (т. 1 а.с. 50, 92).
За результатами розгляду поданих позивачем документів, Комісією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 14.06.2024 прийнято рішення №11240436/41236351 та №11240435/41236351 про відмову в реєстрації податкових накладних від 11.04.2024 №30 і №31 в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно, у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. Водночас, в графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» зазначено про відсутність інформації щодо транспортування придбаних товарів відповідно до поданих видаткових накладних від ТОВ «Укрінстал», крім того у поданих ТТН на транспортування придбаного товару відсутній підпис водія, який отримав товар для перевезення (т. 1 а.с. 52-53, 94-95).
Позивач, керуючись п. 56.23 ст. 56 ПК України, у відповідності до Порядку №520 та Порядку №1165, подав скарги щодо оскаржуваних рішень до ДПС України (т. 1 а.с. 55-56, 97-98).
Вважаючи рішення від 14.06.2024 №11240436/41236351 та №11240435/41236351 про відмову в реєстрації податкових накладних №30 і №31 відповідно протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, судом зроблено наступні висновки.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї стані та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї стані, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 Порядку №1165 визначено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі (пункт 4 Порядку №1165).
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5 Порядку №1165).
Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно доПорядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 №520.
Так, сторонами не заперечується, а матеріалами справи підтверджується, що податкові накладні №30 і №31 від 11.04.2024 прийняті, але їх реєстрацію зупинено, оскільки господарські операції відповідають пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Згідно із п.1 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначеного у додатку 1 до Порядку №1165, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
При цьому, зупинення реєстрації ПН/РК за п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Отже, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши, які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Відповідно до пункту 2 Порядку №520, рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС.
Згідно з пунктом 3 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Згідно з пунктом 10 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до пункту 44 Порядку №1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
У контексті викладених підстав суд звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
З урахуванням зазначеного, можна зробити висновок, що контролюючий орган, виконуючи повноваження щодо моніторингу податкових накладних, має аналізувати первинні документи у взаємозв`язку з відомостями податкової накладної та іншими джерелами (державними реєстрами, електронними документами) лише за зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями.
При цьому Верховний Суд не відходить від усталеної позиції, що податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операції платника податків на предмет її реальності (нереальності) та не повинен надавати оцінку, серед іншого, наявності основних засобів, складських приміщень, трудових ресурсів тощо у платника податків.
Така оцінка може надаватися контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
У справі, що розглядається, позиція контролюючого органу ґрунтується на тому, що обсяг постачання товарів перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.
Важливо, що жодних належних та допустимих доказів щодо мотивації таких висновків не вказано, зокрема який саме обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку і на підставі яких документів такий висновок був зроблений.
При цьому, для реєстрації податкових накладних №30 і №31 від 11.04.2024 позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
У даному випадку, сформована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати. Відсутні в квитанції також повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
І як видно з матеріалів справи, позивач надав пояснення та документи, яких, на його думку, достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Окрім того, суд звертає увагу, що після надання позивачем достатніх, на думку суду, документів разом із наданими поясненнями, а також після отриманих від відповідача 1 повідомлень від 05.06.2024 №11175460/41236351 та №11175461/41236351 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів (підтверджуючих транспортування придбаного товару, актів звірок по взаєморозрахунках з постачальниками товару), ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» подало повідомлення №4 та №5 про надання пояснень та копії документів, а саме акти звірки з покупцем та ТТН від 11.04.2024, а також у повідомленні №4 щодо податкової накладної №30 зазначено про допущену описку в ТТН (т. 1 а.с. 50-51, 92-93), що, на переконання суду, додатково підтвердило інформацію щодо господарських операцій, по яких складено спірні ПН.
Більше того, суд звертає увагу, що договором поставки №240104 від 02.01.2024 сторонами визначено, що підписана сторонами видаткова накладна свідчить про виконання постачальником умов поставки.
Так, у матеріалах справи наявні видаткові накладні №602 та №603 від 11.04.2024, які підтверджують факт отримання товару ТОВ «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності». Зокрема, видаткові накладні містять підпис уповноваженої особи ТОВ «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності» (т. 1 а.с. 36, 79).
Також суд враховує, що взаєморозрахунки по договору №240104 від 02.01.2024 між Продавцем та Покупцем підтверджується підписаним обома сторонами Актом звірки взаємних розрахунків за період квітень 2024 року, станом на 30.04.2024 (т. 1 а.с. 40).
Відтак, суд дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи підтверджують факт поставки ним товару ТОВ «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності», при цьому, претензії у контрагента відсутні.
Щодо доводів податкового органу про те, що у поданих позивачем ТТН на транспортування придбаного товару відсутній підпис водія, який отримав товар для перевезення, то суд зазначає наступне.
Так, як уже встановлено судом, позивачем, на виконання повідомлень від 05.06.2024 №11175460/41236351 та №11175461/41236351, подано контролюючому органу товарно-транспортні накладні від 11.04.2024 №602 і №603 (т. 1 а.с. 37-38, 80-81), що підтверджують транспортування реалізованого товару. Такі містять всі необхідні реквізити сторін, підписи та відтиски печатки (штампів) підприємств (сторін договору), а також прізвище ім`я та по батькові водія/експедитора.
Водночас, відсутність підпису водія товарно-транспортних накладних сама по собі не може свідчити про те, що господарська операція не відбулась.
Таким чином, суд дійшов переконання, що згадані товарно-транспортні накладні підтверджують факт транспортування товару від вантажовідправника ТОВ «Укрінстал Івано-Франківськ» до вантажоодержувача ТОВ «Навчально-консалтинговий центр із енергоефективності».
Окремо слід зазначити, що відповідачами не ставиться під сумнів відповідність видаткових накладних за №602 та №603 від 11.04.2024 на суму 16 304,58 грн, в т. ч. ПДВ, та 10 700,34 грн, в т. ч. ПДВ відповідно (т. 1 а.с. 36, 79), як первинних документів, вимогам статей 198, 201 ПК України, частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88.
В свою чергу, суд констатує що такі, як і решта долучених позивачем документів для реєстрації податкових накладних №30 і №31 від 11.04.2024, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу вищезазначених приписів спричиняють втрату такими первинними документами юридичної сили і доказовості.
Будь-яка належна господарська діяльність добросовісного платника податків, особливо в сфері виробничої діяльності, передбачає постійний процес створення великого обсягу документів первинного бухгалтерського і податкового обліку, що супроводжується на різних етапах виробничого процесу по створенню кінцевого продукту як готового товару/виробу, в тому числі від закупівлі матеріалів, сировини, складових елементів, забезпечення їх транспортування до виробництва, переміщення на складах, переробка, розміщення готової продукції на складах, до оформлення договорів на реалізації, формування замовлень і транспортування кінцевому споживачу/покупцю.
Суд зауважує, що згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Отже, на думку суду, всі первинні документи, які підтверджують господарські операції, за якими складено спірні податкові накладні, позивач надав контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.
Комісія ГУ ДПС в Івано-Франківській області безпідставно у рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних зазначила про ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні відповідного повідомлення.
При вирішенні спору суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, відповідно до яких суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції, за наслідками якої складено податкову накладну, подану для реєстрації в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією. Предметом розгляду у справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. При розгляді таких спорів, крім іншого, має бути встановлено настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в ЄРПН відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України.
Суд зауважує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних. Під час реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми критеріями шляхом дослідження документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної саме у податкових накладних. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу, підстави та порядок проведення яких визначено нормами Податкового кодексу України.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, окрім уже згаданих, також у постановах від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18.
Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій позивача цілям та завданням його та його контрагентів статутної діяльності, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Таким чином, за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-франківській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 14.06.2024 №11240436/41236351 та від 14.06.2024 №11240435/41236351.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.
Дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Суд зазначає, що дискреційні функції ДПС України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки чинним законодавством України визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оскільки під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним документів, які є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних №30 і №31 від 11.04.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає, що у даному випадку, у ДПС України відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим зобов`язання відповідача ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані позивачем податкові накладні датою їх фактичного подання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права, що узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.10.2022 у справі №360/2463/20.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 4 844,80 грн, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (Комісія якого прийняла рішення, що стали підставою звернення до суду з цим позовом) за рахунок його бюджетних асигнувань відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними і скасувати рішення Комісії про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.06.2024 №11240436/41236351 та від 14.06.2024 №11240435/41236351.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні №30 від 11.04.2024, №31 від 11.04.2024 фактичною датою їх подання.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Сторонам рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.