Справа № 695/2051/24
Суддя: Ушакова К. М.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2051/24

номер провадження 2-а/695/18/24

02 грудня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю: секретарів судового засідання Землянухінеої Є.М., Курченко В.М.,

представника позивача аждвоката Бочарова С.М.,

представника відповідача Колєснік Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.05.2024 серії БАД № 9100740,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.05.2024 серії БАД №9100740. В обґрунтування позову позивач вказує, що поліцейським СРПП Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області Ткаченком М.І. накладено на позивача адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 510 грн. на підставі постанови серії БАД № 910740 від 20.05.2024, згідно якої позивач 20.05.2024 о 22.15 год. по вул.. Шевченка 233 в м. Золотоноша, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2102» номерні знаки НОМЕР_1 , у темну пору добу з непрацюючою лампою лівої фари у режимі ближнього світла, при цьому не користувався паском безпеки, чим порушив п. 31.4.3 в) та 2.3 ) ПДР України. Вважає таке притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, видуманим та необґрунтованим, у зв`язку з тим, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль, не повідомили про причину зупинки, провели розгляд справи без участі захисника, не склали протокол про адміністративне правопорушення, у постанові не зазначили технічний засіб, яким здійснювався відеозапис. Крім того, постанова винесена з порушенням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного вище, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 20.05.2024 серії БАД №9100740 та провадження у справі закрити згідно з п.1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинської А.В. від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакової К.М. від 23.07.2024 прийнято справу за позовною заявою позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до свого провадження, призначено судове засідання.

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву разом з копіями документів, в якому зазначено наступне. Факт, що саме позивач керував автомобілем при зазначених обставинах з непрацюючою лампою лівої фари у режимі ближнього світла та, що він не був пристебнутий паском безпеки, підтверджується, як матеріалами відеозапису так і самим позивачем при його зупинці. Вважають, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Поліцейський під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачений КУпАП. Враховуючи викладене вище, просять суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бочаров О.М. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Колєснік Н.І. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов, який приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою серії БАД № 910740 від 20.05.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення вимог ПДР України.

Зі змісту постанови вбачається, що поліцейський СРПП Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області Ткаченко М.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, наклав на позивача адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 510 грн. на підставі постанови серії БАД № 910740 від 20.05.2024, згідно якої ОСОБА_1 20.05.2024 о 22.15 год. по вул. Шевченка 233 в м. Золотоноша, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2102» номерні знаки НОМЕР_1 , у темну пору добу з непрацюючою лампою лівої фари у режимі ближнього світла, при цьому не користувався паском безпеки, чим порушив п. 31.4.3 в) та 2.3 ) ПДР України.

В постанові наявна відмітка про роз`яснення прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, про що міститься особистий підпис позивача.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України"ПроНаціональну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення представником відповідача долучено до матеріалів справи відеозаписи з автомобільного реєстратора 1053 та з портативного відео реєстратора № 077084.

Суд зазначає, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст.. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожньогоруху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. 31.4.3. в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Пунктом 2.3 в) передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушень, передбачених частинами 1, 5 статті 121 КУпАП, представником відповідача надано відеозаписи, які були переглянуті в судовому засіданні та на яких зафіксовано, що позивач 20.05.2024 о 22.15 год. по вул.. Шевченка 233 в м. Золотоноша, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2102» номерні знаки НОМЕР_1 , у темну пору добу з непрацюючою лампою лівої фари у режимі ближнього світла, при цьому не користувався паском безпеки, чим порушив п. 31.4.3 в) та 2.3 ) ПДР України.

На думку суду, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду в справах № 537/1214/17 та № 459/1801/17, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення та місце вчинення якого в даному випадку в достатній мірі підтверджено відеозаписами правопорушення, а також письмовими доказами.

Крім того, відеофайлами зафіксовано процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, коли інспектор підійшов до автомобіля позивача, представився йому, повідомив про здійснення відеофіксації та вказав на вчинені ним адміністративні правопорушення, роз`яснив позивачу його права та повідомив про розгляд справи за ч.ч. 1, 5 ст.121 КУпАП.

Щодо доводів позивача у позовній заяві про те, що поліцейським не було надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката, суд зважає на таке.

Доводи позивача зводяться до того, що йому не було забезпечено реалізацію його права на отримання правової допомоги, що, на його переконання, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На переконання суду, доводи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положеньст.268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Судом враховується, що санкції ч.ч.1, 5 ст.121 КУпАП не передбачають застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Більше того, матеріалами справи не підтверджується позиція позивача, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 5 ст.121 КУпАП, працівником поліції вчинялися будь-які дії, які б могли трактуватися судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання позивачем правової допомоги.

Щодо доводів позивача у позовній заяві та його представника у судовому засіданні про те, що постанова винесена з порушенням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд зазначає, що присутність технічної помилки при складанні постанови (в даному випадку зазначено рік вчинення адміністративних правопорушень позивачем «2022» замість «2024») не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17. У постанові Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 276/1186/16-а зазначено, що «допущена інспектором у постанові описка (невідповідність) щодо дати винесення постанови, виправлення статті за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, не свідчать про відсутність події такого адміністративного правопорушення, та не може бути самостійною підставою для звільнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення».

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в ході розгляду справи не встановлено допущення посадовою особою відповідача порушення процесуального порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 5 ст.121 КУпАП, що було б достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Положення ст.2 КАС України та ч. 4 ст. 242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, докази, які були надані представником відповідача, підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого 1, 5 ст.121 КУпАП.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 246, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (місцезнаходження: вул. Смілянська 57, м. Черкаси; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108667) про накладення адміністративного стягнення від 20.05.2024 серії БАД №9100740 залишити без задоволення.

Постанову серії БАД №910740 від 20.05.2024 винесену поліцейським СРПП Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області Ткаченком Максимом Ігоровичем залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 06.12.2024.

Суддя: К.М. Ушакова