Справа № 420/31074/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН» (вул.Солом`янська,буд.11, м.Київ, 03110) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН» до Одеської митниці за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості№UA500580/2024/000014/2 від 27.09.2024;

визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні(випуску) товарів № UA500580/2024/000067 від 27.09.2024;

судові витрати покласти на Відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАНН`в обґрунтування позовних вимог зазначило, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. Проте Одеською митницею, всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, винесена картка відмови у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивачем наголошувалося, що Одеською митницею в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 рокувідкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці, містились розбіжності та були відсутні всі відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Таким чином, на переконання відповідача, Одеська митниця, під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.».

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ТОВ «Данн.» з продавцем Alltagund Geratetechnik GmbH (Швейцарія) було погоджено поставку товару натериторію України згідно договору поставки № AUG 00D/270824 від 27.08.2024та специфікації № 39918 від 13.09.2024 доДоговору

26.09.2024 з метою митного оформлення, Позивачем було подано до Одеськоїмитниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA16U7, в якій було визначенодля митного оформлення товар № 1-2 загальною вартістю 51 389,09 дол. США (графа22).

В графах 31 МД (ІМ 40 ДЕ) №24UA16U7 Позивач визначив товар длямитного оформлення, зокрема, товари (графи 32 декларації):

товар № 1: Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровимзапалюванням, потужністю не більш як 7,5 кВxА. Генератор бензиновий 3 кВт -100шт. Генератор бензиновий 5,5 кВт -20шт. Генератор бензиновий 2 кВт - 435шт.Генератор бензиновий 3,3 кВт - 40шт. Генератор бензиновий 3,8 кВт - 10шт.

Торговельна марка: KOER.

Країна виробництва: CN.

Виробник: GUANGZHOU LONGHUI IMPORT AND EXPORT CO., LTD.

товар № 2: Електронні модулі. Електронна плата для генератора - 3шт.

Торговельна марка: KOER

Країна виробництва: CN.

Виробник: GUANGZHOU LONGHUI IMPORT AND EXPORT CO., LTD.

Позивач вищезазначений товар № 1-2 визначив митною вартістю по першому(основному) методу (за ціною інвойсу по договору) (графи 42 і 43).

Разом з митною декларацією Позивачем до митного органу були подані документи(графа 44):

Документ сформований в системі

0271 пакувальний лист (PackingList) № 122/09/2024 від 13.09.2024;

0380 - рахунок фактура (інвойс) (CommercialInvoice) № 122/09/2024 від 13.09.2024;

0705 коносамент (BillofLading) №UTRUST24061509-1 від 28.06.2024;

0730 автотранспортна накладна (CMR) № 39918 від 23.09.2024;

0861 декларацію про походження товару (Certificateoforigin) - інвойс № 122/09/2024від 13.09.2024;

m4100 договір поставки № AUG 00D/270824 від 27.08.2024;

4103 специфікація № 39918 від 13.09.2024 до договору поставки № AUG 00D/270824 від 27.08.2024;

m4207 договір про надання послуг митного брокера № ТЕ08122023/1 від 08.12.2023

(m означає, що договір надавався при першому митному оформленні і не надаєтьсякожного разу).

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, Позивачем були надані прас-лист б/н від 12.09.2024, експертне дослідження № 646/24 від 27.09.2024,експортна декларація №24551732 від 28.06.2024 і комерційні пропозиціїпродавця (підтверджується листом № 39918/1 від 27.09.2024).

Після надання основних та додаткових документів, Позивач просив прийнятивизначену у митній декларації № 24UA16U7 вартість товару (щопідтверджується листом №39918/2 від 27.09.2024).

27.09.2024 р. Відповідачем було винесено картку відмови №UA500580/2024/000067 вмитному оформленні (випуску) товарів з таких причин: Згідно ст.55 МКУ від13.03.2012р. №4495-VI винесено рішення про коригування митної вартості від27.09.2024 №UA500580/2024/000014/2. Прийняттятакого рішення відповідач обґрунтовує в графі 33 Рішення, а саме:

За результатами візуальної перевірки, передбаченої ст.337 МКУ, було встановлено,що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту детальний опис,асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях.Водночас, в комерційному інвойсі та специфікації до контракту відсутня інформаціящодо торговельних марок, виробників, моделей та артикулів, - що може вплинути навартість товару та не дає можливості ідентифікувати ці документи з заявленоюпоставкою. У пакувальному листі відсутнє посилання на товаротранспортнідокументи, інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідностіподаним комерційним документам і заявленій партії товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ декларанту було запропоновано надати додатковідокументи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прайс-листипродавця; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні тавартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертнимиорганізаціями.

27.09.2024 декларант додатково надіслав: прас-лист продавця від 12.09.2024 б/н, в якомувідсутня інформація щодо заявлених якісних характеристик, торговельної марки тавиробника товару, і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки CPT Constanta Румунія в наданій копії митної декларації країни відправлення від28.06.2024 № 24551732; комерційні пропозиції б/н без дати і на умовахпоставки EXW Китай; експертне дослідження від 27.09.2024 №646/24, у висновкуякого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товарінших виробників і без зазначення торговельної марки іншого виробника.

У своєму електронному повідомленні від 27.09.2024 імпортер зазначив, що надаввичерпний перелік наявних у нього документів.

Позивач 27.09.2024 був змушений подати новумитну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA53U8 в якій зазначив, що митна вартістьтовару:

- №1 (графи 32) визначена декларантом із застосуванням першого (основного) методу(за ціною інвойсу по договору) (графи 43 до товару №1), а митним органом іззастосуванням 6-го (резервного) методу визначення митної вартості (графи 43 дотовару №1), визначивши в графі 47 цієї декларації, митні платежі різницю між сумамиплатежів за видами (028):

До товару № 1: 471 046,23грн.

Визначивши в графі 47 цієї декларації, митні платежі як різницю між сумамиплатежів за видами (020):

До товару № 1: 112 153,86грн.

Отже, різниця платежів за видами: 020; 028 - складає: 583 200,09 грн.

Позивач не погоджуючись з таким рішеннями звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1,2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

У цій справі при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника, враховуючи витрати на перевезення.

Висновки суду щодо прийнятого рішення відповідачем є наступними.

Щодо твердження про відсутність в комерційному інвойсі і специфікації доконтракту відсутня інформація щодо торгівельної марки, виробника, якості (матеріалвиготовлення), моделей та артикулів.

Позивач надав відомості про товар, які зазначені у МД № 24UA16U7:

Торговельна марка: KOER.

Країна виробництва: CN.

Виробник: GUANGZHOULONGHUI IMPORT AND EXPORT CO., LTD.

Опис товару (в тому числі зазначення торговельної марки, відомості виробника)задекларованого товару № 1 митної декларації зазначено продавцем у пакувальномулисті, який був наданий декларантом до митної декларації (графа 44 МД №24UA16U7).

Крім того, опис товару зазначено в Специфікації № 39918 від 13.09.2024 до Договорупоставки № AUG 00D/270824 від 27.08.2024 та переданих Продавцем до Покупцядокументів відповідно до графи 44 МД № 24UA16U7.

Щодо твердження про відсутність у пакувальному листі посилання натоваротранспортні документи, інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодойого відповідності поданим комерційним документам і заявленій партії товару, суд зазначає наступне, законодавством не встановлено вимог до оформлення пакінгу (є документом довільної форми), а по-друге, у наданому до митного органу пакінгу міститься посилання на номер договору, а саме - № AUG 00D/270824 від 27.08.2024, який було укладено між сторонами.

Щодо посилання на те, що у прайс-листі продавця від 12.09.2024 б/н, інформаціїщодо торговельної марки та виробника товару, і умови поставки EXW в якому невідповідають умовам поставки CPT Constanta Румунія, в наданій копії митноїдекларації країни відправлення №24551732 від 28.06.2024, суд зазначає наступне.

По-перше, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів. По-друге, прайс-лист уявляє собою довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. По-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.

Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що зазначені в прайс-листі умови поставки товару є безвідносними до Позивача, на відміну від специфікації, експортної декларації та інвойсу, які містять умови поставки згідно Інкотермс.

Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 року по справі №П/811/687/16 зауважив, що прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений частиною другою статті 53 МК України, який має подати декларант під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару.

У постанові від 24.01.2019 року по справі №826/2277/16 Верховний Суд вказав, що прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми прайс-листів, тому Митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви.

Відтак, вищевказані зауваження відповідача стосовно форми та змісту прайс-листа суд вважає такими, що не впливають на визначення митної вартості товару.

Щодо твердження про відсутність у комерційній пропозиції б/н дати і зазначенняумов поставки EXW Китай, суд зазначає, що комерційна пропозиція - це документ довільноїформи продавця інформаційного характеру, який не може слугувати підставою длякоригування митної вартості та в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом,який підтверджує митну вартість товару.

Щодо твердження про те, що в експертному дослідженні від 27.09.2024 №646/24, увисновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінамина товар інших виробників і без зазначення торговельної марки, суд зазначає наступне.

Як вбачається з проведеного дослідження, експерту було поставлене наступнезапитання: Визначить вартість товару - сантехнічні вироби, умови поставки DPU KYIV,виробник GUANGZHOU LONGHUI IMPORT AND EXPORT CO., LTD, країна походження Китай, ввезеного на митну територію України на підставі контракту №AUG-00D/270824 від 27.08.2024, інвойсу № 122/09/2024 від 13.09.2024 року, пакувальноголиста № 122/09/2024 від 13.09.2024 року, CMR № 39918 від 23.09.2024 року, згіднонаданих документів?

Висновок експертного дослідження № 646/24 від 27.09.2024 року проведенийвідносно товару та документів на нього, який було фактично імпортовано і документина який надано до митного органу. При цьому, зазначене експертне дослідженнябуло проведено щодо товару торгівельної марки KOER та характеристик на аналогічнітовари. При цьому в скрінах експертного дослідження зазначено найменуваннявиробника та ідентифікуючі ознаки товару.

Експертом повністю розписано і зазначено, які джерела і дані використовувались припідготовці дослідження, а отже, жодних неузгодженостей в цій частині також немає.

Крім того, суд наголошує, що експертний висновок не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України. Таким чином, експертний висновок має виключно інформаційний характер і зазначена в ньому інформація не може слугувати підставою для витребування додаткових документів.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «ДАНН.» митної вартості товару судом не встановлено.

Зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Суд звертає увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

На підставі викладеного, суд вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих Одеською митницею рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500580/2024/000014/2 від 27.09.2024 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500580/2024/000067 від 27.09.2024 року.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці сплаченого позивачем судового збору у розмірі 9420,80 грн. з урахуванням ціни позову.

З приводу клопотання відповідача про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін суд зазначає, що відповідно до ч.1-3 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із п.10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені ч.3 ст.257 КАС України, та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що справу за позовом можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на те, що матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності, малозначним, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип, 21-А, м.Одеса, 65078) про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН» (вул..Солом`янська,11, м.Київ, 03110) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2024/000014/2 від 27.09.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500580/2024/000067 від 27.09.2024 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул..Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН» (вул..Солом`янська,11, м.Київ, 03110, ) судовий збір у сумі 9420,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменк