Справа № 200/4995/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року справа №200/4995/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі № 200/4995/24 (головуючий суддя І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у включенні в розрахунковий період середньої заробітної плати період з 01.04.2019 по 30.09.2021 з нульовим значенням;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08.09.2021 без урахування періоду заробітної плати з 01.04.2019 по 30.09.2021 включеної з нульовим значенням;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2024 № 54 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії згідно до заяви від 19.01.2024 № 327 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до страхового та пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період роботи з 23.09.2021 по 19.01.2024 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», а також зарахувати до пільгового стажу на який поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період навчання з 01.09.1986 по 13.06.1990 у Селидівському гірничому технікумі.

В обґрунтування позову зазначив, що на виконання судового рішення у справі № 200/3842/22 ГУ ПФУ в Харківській області зараховано до пільгового стажу позивача період роботи на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 14.06.1990 по 11.11.1990 у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті, та з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті, період проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992, період роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», та до страхового стажу період роботи з 01.12.2018 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

19.01.2024 позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2024 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.

При цьому відповідачем протиправно не включені до пільгового стажу періоди роботи з 23.09.2021 по 19.01.2024 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», період навчання з 01.09.1986 по 13.06.1990 у Селидівському гірничому технікумі.

Крім того, ГУ ПФУ в Харківській області включенні в розрахунковий період середньої заробітної плати період з 01.04.2019 по 30.09.2021 рік з нульовим значенням.

Такі дії відповідачів є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати ОСОБА_1 період з 01.04.2019 по 30.09.2021 з нульовим значенням.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 08.09.2021 без урахування періоду заробітної плати з 01.04.2019 по 30.09.2021 включеної з нульовим значенням.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2024 № 54 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу період роботи з 23.09.2021 по 19.01.2024 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 19.01.2024 відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 гривень.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 гривень.

Не погодившись з рішенням, відповідач - ГУ ПФУ у Вінницькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

До страхового стажу позивача правильно не враховано період роботи з 01.10.2021 по 31.12.2023, оскільки за цей період страхові внески не сплачено згідно інформації, що міститься в індивідуальних відомостях застрахованої особи.

Також позивачем не надано довідку, яка уточнює особовий характер роботи чи умови праці (робота повний робочий день під землею) за період роботи на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

Оскільки у позивача відсутній стаж на підземних роботах 15 років, тому відсутні підстави для перерахунку його пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345.

Зобов`язуючи ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії позивача суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Позивачем, іншими відповідачами, третьою особою рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 з 08.09.2021.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі № 200/3842/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 14.06.1990 по 11.11.1990 у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті, та з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті, період проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992, період роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», та до страхового стажу період роботи з 01.12.2018 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

19.01.2024 позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що здійснює перерахунок пенсії - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2024 № 54 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з огляду на відсутність пільгового стажу.

В рішенні зазначено, що пільговий стаж за Списком № 1 (в тому числі за рішенням суду) становить 13 років 04 місяці 03 дні.

Страховий стаж (в тому числі за рішенням суду) врахований по 21.09.2021 та становить 31 рік 2 місяці 24 дні.

До страхового стажу не враховано період роботи з 01.10.2021 по 31.12.2023, оскільки страхові внески не сплачено згідно інформації, що міститься в індивідуальних відомостях застрахованої особи. Довідку, яка уточнює особовий характер роботи чи умови праці за зазначений період не надано.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.04.2024 № 5190-4423/Я-02/8-0200/24 позивача повідомлено, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи страховий стаж врахований по 21.09.2021 та становить 31 рік 02 місяці 14 дні, крім того додатковий стаж за роботу за списком №1 становить 11 повних років (в тому числі за рішенням суду).

Загальний стаж становить 42 роки 02 місяці 14 днів (в тому числі і за рішенням суду).

Пільговий стаж за списком № 1 становить 13 років 04 місяці 3 дні, в тому числі: - 14.06.1990 по 11.11.1990 0 років 04 місяці 29 днів списку № 1 (згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду, справа № 200/3842/22 від 15.08.2022); - 19.11.1990 по 16.10.1992 01 рік 10 місяців 29 днів списку № 1 (період проходження строкової військової служби згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду, справа № 200/3842/22 від 15.08.2022); - 12.02.1993 по 02.12.1993 0 років 09 місяців 21 день списку №1 (згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду, справа № 200/3842/22 від 15.08.2022); - 27.07.1995 по 23.02.1996 0 років 06 місяців 28 днів списку № 1 статті 14, постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, робота підземна (згідно довідки № 1-158 від 16.09.2021); - 03.08.2016 по 22.09.2021 05 років 01 місяць 20 днів списку № 1 (згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду, справа № 200/3842/22 від 15.08.2022).

Зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.10.2021 по 31.12.2023 неможливо, так як в індивідуальних відомостях про застраховану наявні відомості про заробітну плату по 31.12.2023, проте страхові внески за період з 01.10.2021 по 31.12.2023 не сплачені, довідка, яка уточнює особливий характер чи умови праці за вказаний період до звернення не долучена.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.04.2024 № 10151-9186/Я-02/8-0500/24 позивача повідомлено, що пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 42 роки 02 місяці 14 днів з додаткових зарахуванням 11 років пільгової роботи по Списку № 1, страховий стаж зараховано по 22.09.2021, індивідуальний коефіцієнт страхового стажу складає 0,42167.

Пенсія призначена із заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.09.2021 за даними персоніфікованого обліку, заробітна плата за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 врахована нульовим значенням, оскільки за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу сплата страхових внесків за вказаний період відсутня, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,37225.

Також було повідомлено, що рішенням суду не зобов`язано пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу по Списку №1 період навчання в Селидівському гірничому технікумі.

Як свідчить копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 12.05.1989, позивач з 28.02.2012 по 19.01.2024 (дата звернення позивача про перерахунок пенсії) працював на Відокремленому підрозділі «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» начальником зміни з охорони праці.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі статті 1 Закону № 1058 страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Згідно з частиною десятою статті 20 Закону № 1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

На підставі частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як визначено пунктом 7 частини шістнадцятої статті 106 Закону №1058 виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Таким чином, обов`язки по сплаті страхових внесків та відповідальність за їх несплату покладена на страхувальника.

Як свідчать матеріали справи (довідка форми ОК-5) заробітна плата позивачу за період з 23.09.2021 по 19.01.2024 нараховувалася, однак сплата страхових внесків підприємством не здійснювалася.

Разом з тим довідка Відокремленого підрозділі «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» від 21.02.2024 № 17/01 свідчить, що позивачу у період з 01.01.2021 по 31.12.2023 нараховувалася заробітна плата, з якої страхові внески утримані та перераховані до податкових органів.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

При цьому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

На підставі вищезазначеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що період роботи позивача з 23.09.2021 по 19.01.2024 підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В період з 23.09.2021 по 19.01.2024 застосовувався Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

До зазначеного Списку № 1 включені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (розділ 1, підрозділ 1.1.)

Оскільки записами в трудовій книжці позивача підтверджується зайнятість позивача повний робочий день під землею на посадах, які передбачені Списком №1, тому період його роботи з 23.09.2021 по 19.01.2024 підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

На підставі статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як визначено абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки пільговий стаж позивача з врахуванням періоду роботи з 23.09.2021 по 19.01.2024 складає більш 15 років, тому у ОСОБА_1 наявне право на перерахунок його пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з 19.01.2024.

Щодо дискреційних повноважень пенсійного органу суд зазначає наступне.

Згідно зі змісту Рекомендації № R(80) 2 Комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснити з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно-правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межи завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Право на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи або особи в інтересах якої вона звертається.

При цьому, як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Так, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, здійснювати перерахунок пенсії позивачу чи ні.

Отже, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин (наявність необхідного пільгового та страхового стажу у позивача), - визначення пенсійному органу обов`язку зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу період роботи з 23.09.2021 по 19.01.2024 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» та здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 19.01.2024 відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому суд не надає оцінки законності та обґрунтованості рішенню в тій частині, яка сторонами не оскаржується відповідно до ст. 308 КАС України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі № 200/4995/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі № 200/4995/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09 грудня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар