Справа № 438/2040/24
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/2040/24
Провадження № 2-а/438/66/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 грудня 2024 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Кекош Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі справу за правилами спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Романа Олеговича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась у суд з позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 3431711 від 07 листопада 2024 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Р.О. стосовно позивача за ч.2 ст.122 КУпАП. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 листопада 2024 року поліцейським відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Р.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 3431711 від 07 листопада 2024 року згідно якої, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок. Згідно постанови, підставою накладення адміністративного стягнення є порушенням ОСОБА_1 п. 19.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначає, 07 листопада 2024 року близько 17 год. 20 хв. керувала автомобілем марки Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , включивши попередньо фари ближнього світла та протитуманні фари. У м.Борислав транспортний засіб, під керуванням позивача, був зупинений поліцейським ОСОБА_2 , та у подальшому винесена оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно якої позивач у темну пору доби керувала транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушила п. 19.1 ПДР України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. На вимогу позивача надати доказ вчиненого позивачем правопорушення, поліцейський пред`явив відеозапис на якому зафіксовано, що на транспортному засобі були увімкнені протитуманні фари та габаритні вогні.

Вважає винесену постанову такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню. Описані пункти Правил дорожнього руху України застосовуються до транспортних засобів які рухаються чи буксируються.

Відповідно до пункту 19.1 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла;

Разом з тим у примітці вказаного пункту ПДР України зазначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Крім цього, поліцейським ОСОБА_2 порушено процедуру складання постанови про накладення адміністративного стягнення; у позивача не відібрано пояснень з приводу пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, не роз`яснено право на отримання правничої допомоги.

Позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 3431711 від 07 листопада 2024 року винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, необґрунтовано, упереджено, з порушенням законних прав позивача, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Бориславський міський суд Львівської області від 15 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.

06 грудня 2024 року позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила суд позов задоволити.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Судом встановлено, що постановою поліцейського відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Р.О. серія ЕНА № 3431711 від 07 листопада 2024 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок

Згідно змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 07.11. 2024 року о 17:19:32 м.Борислав, вулиця Трускавецька 16 водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1.а ПДР Порушення водіями ТЗ використання освітлення приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.

Суд звертає увагу, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 19.1 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, габаритні ліхтарі.

Пунктом 19.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що протитуманні фари можна використовувати в умовах недостатньої видимості як окремо, так і з ближнім або дальнім світлом фар, а в темну пору доби на неосвітлених ділянках доріг лише разом з ближнім або дальнім світлом фар.

Разом з тим у примітці вказаного пункту ПДР України зазначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме щодо порушення останнім п.19.1а ПДР.

Докази надані суду, не фіксують, що позивач не виконала вимогу п.19.1.а ПДР, а відтак не підтверджують факт вчинення нею зазначеного правопорушення.

Слід зазначити, що законодавством, зокрема п. 19.1 ПДР України прямо передбачено, що в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла, одночасно, відповідно примітки, передбачено можливість використання протитуманних фар замість фар ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що поліцейський відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Р.О. дійшов до передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (дівоча Федиців) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Згідно із ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задоволити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3431711 від 07 листопада 2024 року та закрити провадження у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 121, 247,251,252,256,280,283, 284, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 2,5,9, 77, 90, 159,242, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Романа Олеговича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серія ЕНА № 3431711 від 07 листопада 2024 року прийняту поліцейським відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Р.О. відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Триленко Роман Олегович, адреса: Львівська область, дрогобицький район, м. Борислав, вул. В.Великого,30.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833;.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ