Справа № 160/10768/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа №160/10768/24

адміністративне провадження №К/990/44509/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Дяченка Олексія Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати їй компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30 січня 2020 року по 28 березня 2024 року, у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 29 жовтня 2021 року, виплаченого 28 березня 2024 р. на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі №160/10846/22;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на її користь компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30 січня 2020 року по 28 березня 2024 року, у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 29 жовтня 2021 року, виплаченого 28 березня 2024 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі №160/10846/22.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у цій справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

20 листопада 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у цій справі.

Предметом спору у цій справі є стягнення компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати перерахунку грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали справи не містили доказів звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 стосовно виплати їй компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), а також доказів відмови їй військовою частиною НОМЕР_1 у виплаті цієї компенсації, тому її право у відповідній частині ще не порушено, відтак, суд дійшов висновку, що звернення до суду з цим позовом є передчасним.

Водночас заявник касаційної скарги, зокрема, зазначає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акту індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

На підтвердження цих доводів скаржник, оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції, зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та посилається на висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 та від 28 жовтня 2024 року у справі №420/2598/24.

Обґрунтування скаржника наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України в розрізі застосування статті 7 Закону № 2050-ІІІ, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а», «б» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтуванні підпункту а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що станом на день подання касаційної скарги суди першої та апеляційної інстанції виносять кардинально різні рішення щодо необхідності отримання працівником від роботодавця аркуша-відмови у виплаті компенсації втрати частини доходів. Скаржник посилається на різну судову практику в судах нижніх інстанцій у цій категорії спорів.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, доходить висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведеному у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що уможливлює допуск цієї касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження та/або у справі незначної складності.

Також представник позивача обґрунтовує необхідність прийняття цієї касаційної скарги тим, що позивач позбавлений можливості спростувати обставини встановлені у рішенні, що оскаржується, подавши нову позовну заяву, оскільки при розгляді саме цієї справи розглядається питання належності позивачу компенсації втрати частини доходів.

Суд відхиляє такі доводи з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження представник позивача не навів та не обґрунтував, які саме встановлені оскарженим судовим рішенням він позбавлений можливості спростувати, при розгляді іншої справи та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору у конкретній іншій справі.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з цим Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки сама по собі незгода скаржника з ухваленим судовими рішенням не свідчить безумовно про винятковість цієї прави для позивача.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Дяченка Олексія Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати справу №160/10768/24 із Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді В.М. Соколов

О.В. Кашпур