Справа № 320/48573/23
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року № 320/48573/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1839 о/с від 19.10.2023 «Про особовий склад», про звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділ поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у Києві;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 19.10.2023;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві заробітну плату (середній заробіток) за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 19.10.2023;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у м.Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про протиправність наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 19.10.2023 №1839 о/с «Про особовий склад», яким позивача звільнено зі служби, оскільки відповідачем порушено порядок службового розслідування, результати якого стали підставою для прийняття наказу про звільнення, та порядок накладення дисциплінарного стягнення. Зокрема, позивача не було ознайомлено з матеріалами та висновками службового розслідування, чим порушено право позивача на захист. Крім того, відповідачем не здійснено повного та всебічного з`ясування всіх обставин, які стали підставою призначення службового розслідування. Відтак, на думку позивача, оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на службі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

30.01.2024 представником позивача подано заяву на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі №320/48573/23 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.03.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що з огляду на матеріали службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що позивач вчинив грубий дисциплінарний проступок, порушивши вимоги пунктів 1, 6 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Присяги працівника поліції, абзацу другого частини п`ятої статті 14 та абзацу восьмого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні законів, які регламентують діяльність поліції, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у частини заборони керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, невиконанні розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством щодо проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності у нього визначеного Законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського. Зважаючи на вказані висновки, дисциплінарна комісія рекомендувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідач також зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, що під час службового розслідування було порушено порядок (процедуру) службового розслідування або порядок накладення дисциплінарного стягнення та звільнення його зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Водночас, позивачем не надано доказів невчинення ним дисциплінарного проступку, а позовна заява фактично зводиться до незгоди позивача із обраним видом дисциплінарного стягнення.

11.04.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив Головного управління Національної поліції у м.Києві, в якій зазначено про незгоду позивача з доводами відповідача, оскільки відзив повністю дублює матеріали службового розслідування, і не містить будь-яких інших доказів та нормативно-правових обґрунтувань.

Крім того, позивач вказує, що в основу службового розслідування покладено матеріали адміністративної справи №758/11609/23, яка на даний час перебуває у провадженні Київського апеляційного суду, та рішення за якої наразі не прийнято.

16.04.2024 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема, вказав, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є заходом дисциплінарного впливу, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції у м.Києві про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, перебував на службі в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві.

25.09.2023 за вх. № 1302 до управління головної інспекції надійшло подання начальника Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_2 від 25.09.2023 № 1571/42-10/01-2023 «Про виявлені недоліки та вжиття заходів реагування», в якому вказано про складання 23.09.2023 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно капітана поліції ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.09.2023 №1812 «Про призначення та проведення службового розслідування і відсторонення окремих поліцейських Святошинського УП ГУНП у м. Києві» за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, а саме старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування у формі письмового провадження. Для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 від 09.10.2023 відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, вважаються такими, що підтвердилися.

За висновком дисциплінарної комісії встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Присяги працівника поліції, абзацу другого частини п`ятої статті 14 та абзацу восьмого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні законів, які регламентують діяльність поліції, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у частини заборони керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, невиконанні розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством щодо проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності у нього визначеного Законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського. Зважаючи на вказані висновки, дисциплінарна комісія рекомендувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 13.10.2023 №1640 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Святошинського управління поліції», зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Присяги працівника поліції, абзацу другого частини п`ятої статті 14 та абзацу восьмого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 19.10.2023 №1839 о/с «Про особовий склад» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивача звільнено зі служби в поліції.

Підстава: наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 13.10.2023 №1640 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Святошинського управління поліції» та довідка управління логістики та матеріально-технічного забезпечення №157.

Не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 19.10.2023 №1839 о/с «Про особовий склад», яким позивача звільнено зі служби в поліції, останній звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893) та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України (далі - Положення №893), затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до приписів статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно частиною першою статті 64 Закону №580 передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України: 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень: 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції: 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п.1 роз. II Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу II Порядку №893 визначено дані, за наявності яких, зокрема, призначається службове розслідування.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку №893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2023 до управління головної інспекції надійшла інформація про те, що 23.09.2023 о 01.45 автопатрулем Управління патрульної поліції ум. Києві «Рубін-0703» у складі: інспекторів взводу №1 роти № 4 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берегу) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та лейтенанта поліції ОСОБА_4 , під час дії комендантської години, за порушення абзацу другого пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, на автозаправній станції «UPG» по проспекту Правди, 47, у м. Києві було зупинено автомобіль «Тойота Королла», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаної інформації, під час перевірки документів у ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що він перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. У зв`язку з цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», або в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що позивач відмовився.

За порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху відносно позивача складено протокол серії ААД № 522403 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25.09.2023 за вх. № 1302 до управління головної інспекції надійшло подання начальника Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_2 від 25.09.2023 № 1571/42-10/01-2023 «Про виявлені недоліки та вжиття заходів реагування», в якому вказано про складання 23.09.2023 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно капітана поліції ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції у м.Києві від 25.09.2023 №1812 «Про призначення та проведення службового розслідування і відсторонення окремих поліцейських Святошинського УП ГУНП у м. Києві» за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, а саме старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

У контексті зазначеного суд визнає необґрунтованими доводи позивача про відсутність інформації про призначення та проведення службового розслідування, про підстави для його проведення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачу було відомо про проведення службового розслідування, його підставу та результати: ним безпосередньо надавалися пояснення під час проведення службового розслідування, копія яких наявна в матеріалах справи, що також свідчить про безпідставність доводів позивача про позбавлення його права надати письмові пояснення.

За твердженнями позивача, відповідачем також порушено порядок службового розслідування, оскільки таке проведене без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, які стали підставою його призначення. Водночас, позивач не вказує, які саме обставини не було враховано дисциплінарною комісію і які саме приписи законодавства порушені відповідачем під час проведення службового розслідування. Відтак, суд визнає вказані доводи необґрунтованими.

При цьому, як вбачається з висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 від 09.10.2023, позивачем у порушення приписів пунктів 1, 6 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, якими передбачено обов`язок кожної посадової особи поліції сприяти проведенню службового розслідування, не виконано обов`язок щодо сприяння проведенню службового розслідування.

Згідно частинами першою третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є підтриманням службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно зі статтею 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування стало подання начальника Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_2 від 25.09.2023 № 1571/42-10/01-2023 «Про виявлені недоліки та вжиття заходів реагування, відповідно до якого відповідачу надана інформація про події, які мали місце під час перевірки документів у ОСОБА_1 поліцейськими та встановлення ними, що він перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, результатом чого стало складення відносно останнього протоколу серії ААД № 522403 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення вимог пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Судом встановлено, що відповідно до висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 від 09.10.2023 відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, вважаються такими, що підтвердилися.

За висновком дисциплінарної комісії встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Присяги працівника поліції, абзацу другого частини п`ятої статті 14 та абзацу восьмого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні законів, які регламентують діяльність поліції, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у частини заборони керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, невиконанні розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством щодо проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності у нього визначеного Законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського. Зважаючи на вказані висновки, дисциплінарна комісія рекомендувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено:

- пункт 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- пункт 2.5: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, пункт 2.9 водієві забороняється, зокрема:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд наголошує, що за приписами пункту 1 частини першої статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку (постанови від 10.06.2021 у справі №420/241/20, від 27.04.2021 у справі № 160/6819/19, від 05.03.2020 у справі № 160/4878/19 та інших).

Відповідно до постанов Верховного Суду від 29.09.2015 (справа № 21-1288а15) від 20.10.2015 (справа № 21-2103а15) від 22.09.2022 (справі № 420/4977/20) визначено, що в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників Національної поліції та власне Національна поліція, пов`язані, насамперед із низкою моральних вимог, як пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Проходження служби в поліції, зважаючи на специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 по справі № 806/2555/17 вказав, що не притягнення працівника поліції до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач зазначає, що дисциплінарною комісією порушено порядок службового розслідування, результати якого стали підставою для прийняття наказу про звільнення, та порядок накладення дисциплінарного стягнення. Разом з тим, позивач не спростовує інформацію щодо наявності/відсутності подій, які стали підставою службового розслідування.

Верховний Суд неодноразово доходив висновку, зокрема і під час розгляду справи № 806/2555/17 (постанова від 17.07.2019) порушення працівником поліції Правил дорожнього руху, яке виразилось у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння, незалежно чи працівник поліції притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення, ігнорував виконання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, знехтував Присягою поліцейського, цим самим вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Не притягнення працівника поліції до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Згідно з частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Як вбачається з матеріалів справи, вказані обставини відповідачем враховано.

При цьому, визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду справи № 160/9275/18, що викладено в постанові від 25.02.2021.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту Національної Поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та «Про дорожній рух», а отже своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність.

Згідно пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі було допущено грубе порушення службової дисципліни, що також підтверджується матеріалами службового розслідування та висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 від 09.10.2023.

З огляду на викладене, позивач, маючи відповідні професійні знання, перебуваючи на посаді в органах Національної поліції, будучи ознайомленим з вимогами щодо поліцейської етики, за наявності обґрунтованих підстав щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, роз`яснення того, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння прирівнюється до перебування у такому стані, не спростовував таких та не виконав законних вимог працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що матеріалами службового розслідування підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби є обґрунтованим, а тому оскаржувані позивачем накази є правомірними та не підлягають скасуванню.

Оскільки звільнення позивача є правомірним, у суду відсутні підстави для його поновлення на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів у справі, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.