Справа № 580/9677/24
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року справа № 580/9677/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як представника неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як представник неповнолітньої дочки ОСОБА_4 подали позов до Міністерства оборони України, в якому просять:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 09.02.2024 №4/в (пункт 29) про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) у призначенні одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних з проходженням військової служби;

2) зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви (з доданими документами) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 , про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої статтями 16, 16і, 162 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних з проходженням військової служби, з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначили, що вони є родичами загиблого ОСОБА_5 . З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , позивачі звернулися через ІНФОРМАЦІЯ_1 до Міністерства оборони України із відповідними заявами та необхідними документами для прийняття відповідного рішення. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_5 . Відмова обґрунтована тим, що відповідно до положень статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Позивачі вважають таку відмову протиправною, просять позов задовольнити.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого щодо задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що солдат ОСОБА_5 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перебування на лікуванні у ізоляторі медичного пункту військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Для встановлення причини смерті військовослужбовця ОСОБА_5 було призначено судово-медичну експертизу в ході проведення якої встановлено, що причиною смерті останнього стала кардіоміопатія (супутні набряки легенів та кардіосклероз).

Порядком № 975 визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги до заяви додають завірені копії:

1) документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

2) висновку судово-медичної експертизи за результатами токсикологічного дослідження про неперебування/перебування загиблої (померлої) особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В матеріалах справи перелічені документи наявні. ІНФОРМАЦІЯ_5 їх досліджувала та прийняла рішення про відмову у виплаті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_5 військову службу проходив водієм-електриком взводу зв`язку 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_5 , потім - солдатом резерву 2 взводу резерву 1 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_4 .

Під час перебування на лікуванні у ізоляторі медичного пункту Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаний факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи від 07 лютого 2023 року № 010

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 10 від 07.02.2023 смерть ОСОБА_5 є наслідком захворювання, та вказано такі хвороби, що призвели до смерті: набряк легень, кардіосклероз та кардіоміопатія.

Відповідно до акта №2 про нещасний випадок (смерть), затвердженого 15.02.2023 командиром Військової частини НОМЕР_4 , смерть солдата ОСОБА_5 настала в умовах воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, спричинена захворюванням: набряк легень, кардіосклероз та кардіоміопатія. Перевірка щодо перебування потерпілого у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння не проводилась.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 15.02.2023 №46 солдата резерву 2 взводу резерву 1 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті набряку легень, кардіосклерозу, кардіоміопатії, виключено з 07.02.2023 р. зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю. Смерть солдата ОСОБА_5 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно витягу з протоколу №2059 від 19.06.2023 засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, «Захворювання військовослужбовця ОСОБА_5 , отримане ним під час проходження військової служби: набряк легень, кардіосклероз, кардіоміопатія, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Після загибелі ОСОБА_5 позивачі подали до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяви про виплату одноразової грошової допомоги, до яких додали документи, зазначені в п. 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975.

09.02.2024 Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані позивачкою документи дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги батьку, матері та дочці померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_5 .

З витягу з протоколу вбачається, що комісія дійшла такого висновку з огляду на той факт, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 08.02.2023 №0000070 та лікарського свідоцтва про смерть від 07.02.2023 №010 ОСОБА_5 , помер від набряку легень, кардіосклерозу,кардіоміопатії. Смерть ОСОБА_5 настала в медичному пункті військової частини НОМЕР_4 . Згідно з висновком експерта Полтавської обласної державної адміністрації Бюро судово-медичної експертизи Пирятинського районного відділення від 10.03.2023 №010 судово-медичний діагноз: «випадкове отруєння, та дія алкоголю». В крові ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт в концентрації 5,2%. Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у виплаті відповідної одноразової грошової допомоги, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

За правилами статті 41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

За правилами частини першої статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на дату винесення оскаржуваного рішення), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Відповідно до пункту 4 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Як зазначалося вище, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 10 від 07.02.2023 смерть ОСОБА_5 є наслідком захворювання, та вказано такі хвороби, що призвели до смерті: набряк легень, кардіосклероз та кардіоміопатія.

Відповідно до акта №2 про нещасний випадок (смерть), затвердженого 15.02.2023 командиром Військової частини НОМЕР_4 , смерть солдата ОСОБА_5 настала в умовах воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, спричинена захворюванням: набряк легень, кардіосклероз та кардіоміопатія. Перевірка щодо перебування потерпілого у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння не проводилась.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 15.02.2023 №46 солдата резерву 2 взводу резерву 1 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті набряку легень, кардіосклерозу, кардіоміопатії, виключено з 07.02.2023 р. зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю. Смерть солдата ОСОБА_5 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно витягу з протоколу №2059 від 19.06.2023 засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, «Захворювання військовослужбовця ОСОБА_5 , отримане ним під час проходження військової служби: набряк легень, кардіосклероз, кардіоміопатія, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Відповідно до пункту 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Так, позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявами та документами про виплату одноразової грошової допомоги.

За приписами пункту 13 Порядку №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

09.02.2024 Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані позивачкою документи дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги батьку, матері та дочці померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_5 . З витягу з протоколу вбачається, що комісія дійшла такого висновку з огляду на той факт, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 08.02.2023 №0000070 та лікарського свідоцтва про смерть від 07.02.2023 №010 ОСОБА_5 , помер від набряку легень, кардіосклерозу, кардіоміопатії. Смерть ОСОБА_5 настала в медичному пункті військової частини НОМЕР_4 . Згідно з висновком експерта Полтавської обласної державної адміністрації Бюро судово-медичної експертизи Пирятинського районного відділення від 10.03.2023 №010 судово-медичний діагноз: «випадкове отруєння, та дія алкоголю». В крові ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт в концентрації 5,2%. Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-XII, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

За правилами пункту 19 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Так, приймаючи оскаржуване рішення, Комісія Міністерства оборони України зазначила: «В крові ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт в концентрації 5,2%. Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що відповідач застосував дві підстави відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Щодо підстави «вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння -

тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів -

тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, -

тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно положень статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 172-20 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Отже, саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (стаття 280 КУпАП).

В спірному випадку відповідач не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що солдат ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за статтею 172-20 КУпАП в судовому порядку.

Натомість, в Акті №2 про нещасний випадок (смерть), затвердженого 15.02.2023 командиром Військової частини НОМЕР_4 , зазначено, що смерть солдата ОСОБА_5 настала в умовах воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, спричинена захворюванням: набряк легень, кардіосклероз та кардіоміопатія. Перебування потерпілого у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння: судово-токсикологічна ексапертиза на наркотичні та алкогольні речовини не проводилась.

Тому, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачам у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з цієї підстави.

Стосовно застосування підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, суд зазначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Тобто, допомога не призначається, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №813/4502/17, від 12.11.2020 у справі №186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі №640/6477/19.

Тому, відмовляючи у призначенні та виплаті заявникам одноразової грошової допомоги з підстави підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, відповідач діяв безпідставно та протиправно.

Вказане свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, яке підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяви (з доданими документами) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 , про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої статтями 16, 16і, 162 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних з проходженням військової служби, з урахуванням висновків суду, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

За правилами частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

За приписами пункту 5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, моментом виникнення у членів сім`ї загиблого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті останнього, зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Отже, одноразова грошова допомога підлягає до виплати членам сім`ї загиблого військовослужбовця з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року (2023 року).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже законодавцем врегульовано питання виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця шляхом виплати її усім членам сім`ї загиблого у рівних частках. Винятком з цього є нотаріально посвідчена відмова членів сім`ї загиблого військовослужбовця від своєї частки одноразової допомоги, в такому випадку частка цих осіб розподіляється між іншими членами сім`ї, які мають право на її отримання.

Зважаючи на попередній висновок суду про протиправність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачам одноразову грошову допомогу із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року (2023 року).

Такий спосіб захисту прав позивачів не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

При цьому, суд зазначає, що зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачам одноразову грошову допомогу, у спірному випадку, не є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За правилами частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивачів підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно частин 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то понесені позивачами судові витрати, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 09.02.2024 №4/в (пункт 29) про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) у призначенні одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних з проходженням військової служби.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви (з доданими документами) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 , про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої статтями 16, 16-1, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних з проходженням військової служби та призначити і виплатити позивачам одноразову грошову допомогу із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року (2023 року).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА