Справа № 160/17272/21
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 160/17272/21

адміністративне провадження № К/990/45616/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Єзерова А.А., Бевзенка В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке викладене у витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №49 від 27.03.2020 і затвердженого Міністром оборони України Андрієм Тараном 06.04.2020;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги в порядку та в розмірах, що передбачені статтями 16, 16-2, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке викладене у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №49 від 27.03.2020.

Зобов`язано Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги від 25.02.2020 (вх. від 25.02.2000р. №74-3) урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

31.10.2024 відповідач вдруге подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано десять днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, запропоновано звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відповідач 14.11.2024 звернувся до суду з клопотанням в якому просив суд поновити строк звернення до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на введення воєнного стану та неналежне фінансування для сплати судового збору.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 визнано неповажними підстави вказані відповідачем у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження, внаслідок неусунення недоліків, визначених ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024.

27.11.2024 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подано касаційну скаргу.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За правилами абзацу шостого частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем строк на апеляційне оскарження пропущено, оскільки рішення суду першої інстанції отримано - 19.09.2024, а апеляційну скаргу подано - 31.10.2024.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 295 КАС України, оскільки не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що факт попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк не є підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки надання особі, яка бере участь у справі права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою, не звільняє таку особу від дотримання встановленого законом строку на подання апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що посилання відповідача на сплату ним 28.10.2024 судового збору за подання апеляційної скарги як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставним, адже сам по собі факт сплати судового збору Державним органом не може бути безумовною підставою для поновлення йому строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто, а саме не наведено поважних підстав пропуску для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного поновлення скаржнику процесуального строку на звернення до суду з повторною апеляційною скаргою, при цьому скаржник як при поданні апеляційної скарги так і під час звернення до суду з клопотанням про поновлення строку не вказав підстав для його поновлення, які б вказували на наявність обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які пов`язані з запровадженням воєнного стану та які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки підставою для поновлення такого строку можуть бути лише обставини, що були об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення скаржника та пов`язаними з дійсними труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, натомість подане скаржником клопотання не містить зазначення таких обставин.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 160/17272/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Судді

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Бевзенко