Справа № 460/12309/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2024 року м. Рівне №460/12309/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач 1, 2), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оформлене протоколом від 27.10.2017 №6087, яким ОСОБА_1 на підставі її заяви від 18.09.2017 призначено пенсію за віком (шифр пенсії 130) на умовах Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.08.2024 №02, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 15.08.2024 про перерахунок пенсії у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII, обчисливши її виходячи із заробітної плати, вказаної у довідках Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області від 15.08.2024 №05-40 (посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, інші складові заробітної плати), з урахуванням висновків суду (правової оцінки), наданих судом у рішенні. В обґрунтування позовних вимог вказує, що у період з 05.07.2005 по 31.07.2007 їй виплачувалась пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з встановленням їй статусу особи з інвалідністю ІІІ групи. У зв`язку з досягненням пенсійного віку, 18.09.2017 позивач звернулась до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є відповідач 1, про призначення пенсії за віком на загальних умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позаяк продовжувала працювати на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби, що позбавляло її можливості отримувати пенсію державного службовця. Пенсія за віком, що обчислювалась на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується і виплачується позивачу із 18.09.2017 по даний час, що підтверджується долученими до позовної заяви документами. Водночас, у зв`язку зі звільненням з посади державного службовця, маючи загальний стаж державної служби понад 25 років, позивач 15.08.2024 звернулась до відповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії за віком у спосіб її переведення на пенсію «відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 із врахуванням заробітної плати державного службовця згідно з довідками УДМС України в Рівненській області від 15.08.2024 №05-40 про посадовий оклад, ранг, вислугу років та інших складових за період з 01.01.2024 по 31.03.2024». За принципом екстериторіальності вказана заява та додані до неї документи розглядалися відповідачем 2, який рішенням від 23.08.2024 відмовив у перерахунку пенсії у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII. В обґрунтування свого рішення відповідач 2 вказав, що за матеріалами пенсійної справи з 18.09.2017 до 30.12.2021 заявник отримував пенсію як працююча особа відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, розмір пенсії обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 30.12.2021 згідно поданої заяви переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Враховуючи те, що Закон №889 не передбачає проведення перерахунків пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом №3723, а тому підстави провести перерахунок відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 05-40 від 15.08.2024 відсутні. Вважає таке рішення відповідача 2 протиправним, позаяк заяви про призначення пенсії державного службовця позивач не подавала, жодного дня пенсії, обчисленої на умовах Закону України "Про державну службу" не отримувала у зв`язку з постійним перебуванням з 12.01.1999 по 21.04.2024 на посадах державного службовця. Зазначені обставини могли бути встановлені відповідачем 2 при перевірці наданих позивачем документів, позаяк сканкопія електронної пенсійної справи наявна в його розпорядженні. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач 1 правом на подання відзиву не скористався.

Відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що позивач вже отримував пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу" та 30.12.2021 був переведений на пенсію за віком згідно Закону №1058. Таким чином, відповідач стверджує, що позивач не має права на повторне призначення пенсії державного службовця згідно з Законом №889-VІІІ. Відповідач також зазначив зазначає, що чинним законодавством не передбачено подання заяви щодо переведення пенсії на інший вид пенсії за іншу особу адвокатом. З вказаних підстав відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини, встановлені судом:

ОСОБА_1 у період з 05.07.2005 по 31.07.2007 виплачувалась пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особі з інвалідністю ІІІ групи.

У зв`язку з досягненням встановленого законом пенсійного віку, 18.09.2017 позивач звернулась до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є відповідач 1, про призначення пенсії за віком на загальних умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з посади державного службовця та маючи загальний стаж державної служби понад 25 років, позивач 15.08.2024 звернулась до відповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії за віком у спосіб її переведення на пенсію «відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 із врахуванням заробітної плати державного службовця згідно з довідками УДМС України в Рівненській області від 15.08.2024 №05-40 про посадовий оклад, ранг, вислугу років та інших складових за період з 01.01.2024 по 31.03.2024».

За принципом екстериторіальності надані позивачем документи розглянуті відповідачем 2, який рішенням від 23.08.2024 №02 відмовив у перерахунку пенсії у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII. В обґрунтування свого рішення відповідач 2 вказав, що за матеріалами пенсійної справи з 18.09.2017 до 30.12.2021 заявник отримував пенсію як працююча особа відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, розмір пенсії обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 30.12.2021 згідно поданої заяви переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Враховуючи те, що Закон №889 не передбачає проведення перерахунків пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом №3723, а тому підстави провести перерахунок відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 05-40 від 15.08.2024 відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором, що передбачено ч.1 ст.10 ст.9 Закону №1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 (в редакції, чинній впродовж 2017 року), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зважаючи на те, що до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнято не було, позивачу посадовими особами Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в квітні 2017 року повідомлено про відсутність можливості обчислити і виплачувати їй пенсії за віком як державному службовцю про що стверджує позивач в позовній заяві. Відповідачем дана обставина не заперечується.

У зв`язку з тим, що позивач пенсійного віку досягнула 21.04.2017, вона подала заяву про призначення пенсії за віком на умовах Закону №1058-IV, позаяк пенсії державних службовців не призначались.

Матеріалами справи підтверджується, що 18.09.2017 позивач зверталася за призначенням пенсії за віком (без жодних зауважень щодо призначення іншого виду пенсії, зокрема, і пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу») та в заяві нею вказано, що вона працює на посаді держслужбовця.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зокрема і чинний станом на дату подання позивачем заяви про призначення пенсії за віком 18.09.2017) був затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1), відповідно до п.п.1.2 якого заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.7 Порядку №22-1). Відповідно до частини 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пунктом 4.3 Порядку 22-1 було передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 4.7 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Враховуючи вищенаведене, позивач 18.09.2017 зверталася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на загальних умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» бажаючи отримувати саме цей вид пенсії на умовах зазначеного закону.

Натомість, Рівненським об`єднаним управління ПФУ згідно розпорядження №6087 від 24.10.2017 призначено позивачу пенсію за віком, умови призначення: держслужба з 01.05.2016, тобто пенсію за призначенням якої вона не зверталася.

Більше того, на підставі поданої 18.09.2017 заяви, у встановлений частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV строк Рівненське об`єднане управління ПФУ зобов`язане було до 28.09.2017 прийняти рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії за віком.

Поряд з цим, ані про призначення/відмову в призначенні пенсії за віком, ані про призначення іншого виду пенсії позивача повідомлено не було.

Суд також зазначає, що доводи відповідачів щодо подання в 2021 році позивачем заяви про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені доказами.

Вказане у сукупності свідчить про протиправність такого рішення Рівненського об`єднаного управління ПФУ, оформленого розпорядженням №6087 від 24.10.2017.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" управління Пенсійного фонду України в м. Рівне реорганізовано шляхом його злиття із управлінням Пенсійного фонду України в Рівненському районі та утворено Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області ().

Згідно з частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/freesearch/person-result) щодо управління Пенсійного фонду України в м. Рівне внесено запис від 01.04.2016 номер запису 0001056 про державну реєстрацію припинення юридичної особи із визначенням його правонаступника Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

23.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань внесений запис 5012416 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (Код ).

Таким чином, станом на сьогодні права та обов`язки Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (), що приймало спірне рішення у вигляді протоколу від 27.10.2017 №6087, перейшли до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

Вказане в сукупності дає підстави для висновку, що рішення відповідача 1, оформлене протоколом від 27.10.2017 №6087, яким ОСОБА_1 на підставі її заяви від 18.09.2017 призначено пенсію за віком на умовах Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII підлягає скасуванню, а позовні вимог в цій частині задоволенню.

Щодо вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 про відмову у переведенні на інший вид пенсії, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачу в 2017 році протиправно призначено пенсію за віком на умовах Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, оскільки вона зверталася за призначенням пенсії за віком за нормами Закону №1058-IV, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, однак за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII позивачка вперше звернулася із заявою 15.08.2024.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII, з набранням чинності вказаним Законом втратив чинність Законом № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058- IV.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України Про державну службу 10.12.2015 № 889-VIII право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закон № 1058-IV.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 № 3723-XII.

Так, відповідно до пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 № 3723-XII, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктом 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII вік і страховий стаж.

Таким чином, після 01.05.2016 для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII вік, страховий стаж та стаж державної служби позивача мають відповідати наступним умовам.

1. Особа має досягти 60-річного віку.

2. Особа має передбачений законом страховий стаж.

3. а) Особа перебуває, станом на 01.05.2016, на державній службі та має стаж державної служби понад 10 років; або

б) особа має стаж державної служби понад 20 років незалежно від того, чи перебуває, станом на 01.05.2016, на державній службі.

Дотримання позивачем вказаних вище умов не є спірним у даній справі.

Натомість спірне рішення №02 від 23.08.2024 про відмову у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що Законом №889 не передбачено проведення перерахунків пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом №3723.

Водночас, як зазначалось судом вище, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком з 2017 року, яка мала б бути призначена за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але протиправно була призначена за нормами Закону України «Про державну службу».

Стаж позивача на державній службі становить не менше 10 років станом на 01.05.2016, позивач досяг віку, визначеного законом та має відповідний страховий стаж, а також станом на 01.05.2016 займала посаду держслужбовця. Ці обставини відповідач не оспорює.

Таким чином, стаж державної служби є достатнім для переведення позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723 та пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII, оскільки є більшим ніж 10 років станом на 01.05.2016.

Відтак, оскільки позивач має стаж на посаді державної служби понад 10 років станом на 01.05.2016, суд вважає, що позивач має право на переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723 та п. 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII,

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII відповідно до ст.37 Закону №3723-XII затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (Постанова №1-3), зокрема:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Зокрема, відповідно до форми довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка є додатком до постанова №1-3, у відповідній довідці зазначаються такі складові: для державних службовців, які на час звернення за призначенням пенсії працюють на посадах державної служби, зазначаються дані про встановлений особі посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби.

Так, судом встановлено, що позивач разом із заявою про перехід на інший вид пенсії надала пенсійному органу довідку від 15.08.2024 № 05-40 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років за квітень 2024 року), видану УДМС України в Рівненській області за посадою провідного спеціаліста, до якої включено всі види оплати праці, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Така довідка відповідає формі, затвердженій Постановою № 1-3 від 17.01.2017.

Також позивачем було надано іншу довідку від 15.08.2024 №05-40 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період 01.01.2024 по 31.03.2024.

Статтею 44 Закону України № 1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Відповідно до абз. 1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Згідно з п. 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Оскільки довідки про розмір грошового забезпечення є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії, і відповідач не надав жодного доказу щодо правових підстав не враховувати вказані в них відомості, суд вважає за доцільне позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Суд звертає увагу на те, що позивач на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності, у відповідності Закону України "Про державну службу" не займала посаду державної служби, а тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в тому числі і з врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.01.2023 по справі № 340/4184/21.

Відтак, суд вважає, що відповідач безпідставно прийняв рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію державного службовця по віку, чим порушив гарантоване Конституцією України право останнього на соціальний захист у старості.

Таким чином, рішення відповідача 2 від 23.08.2024 №02 є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні справи суд застосовує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

Разом з тим, суд вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача на пенсійне забезпечення є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Суд зазначає, що у цій справі повноваження відповідачів не є дискреційними, оскільки у даному випадку є лише один правомірний і законно-обґрунтований варіант поведінки суб`єктів владних повноважень перевести позивача на інший вид пенсії.

Як встановлено судом, позивач, одночасно з поданням заяви про призначення їй пенсії за віком як держслужбовцю, надала усі необхідні документи для призначення такої пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З огляду на викладене, позивача має бути переведено на інший вид пенсії з 15.08.2024.

При цьому, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що оцінка таких обставин не має вирішального значення для правильного вирішення спору по суті.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході розгляду справи не довели правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 1937,92грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оформлене протоколом від 27.10.2017 №6087, яким ОСОБА_1 на підставі її заяви від 18.09.2017 призначено пенсію за віком (шифр пенсії 130) на умовах Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.08.2024 №02, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 15.08.2024 у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка виплачується на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком, що призначається на умовах пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII, обчисливши її виходячи із заробітної плати, вказаної у довідках Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області від 15.08.2024 №05-40 (посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, інші складові заробітної плати).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у сумі 968,96грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень, 96 коп).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір у сумі 968,96грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень, 96 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, ЄДРПОУ/РНОКПП 20987385)

Суддя Т.О. Комшелюк