Справа № 260/5784/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

05 грудня 2024 рокум. Ужгород№ 260/5784/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Пішта І.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представник позивача Андрейчик А.М.,

представник відповідача Гончарук А.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою Керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави до Ужгородської міської ради про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської міської ради, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення ХLV сесії VIII скликання Ужгородської міської ради від 12.10.2023 року № 1490 «Про затвердження містобудівної документації», яким затверджено містобудівну документацію «Детальний план території, обмеженої вулицями Капушанською (Перемоги), Легоцького, Заньковецької та межею міста».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08 листопада 2024 року представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на те, що до позовної заяви жодних доказів на підтвердження повноважень Юрія Домніцького на підписання позовної заяви та відомостей про те, що він є керівником зазначеної прокуратури (наказу чи розпорядження про призначення на посаду, витягу ЄДРПОУ, копії службового посвідчення тощо) не подано, тобто не підтверджено наявність повноважень. При цьому, здійснивши запит в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за зазначеним в позовній заяві кодом , відсутні відомості про керівника Ужгородської окружної прокуратури. Вказує, що на момент подання позовної заяви, відсутні докази щодо повноважень керівника і тому слід вважати, що позов підписаний особою, яка не мала права її підписувати.

02 грудня 2024 року представником позивача подано заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, згідно якого вказує, що у позовній заяві належним чином аргументовано наявність інтересів держави, а також відсутність уповноваженого органу, який має здійснювати їх захист, а тому до спірних відносин належить застосовувати норму частини третьої статті 24 Закону № 1697-VII, якою передбачено право керівника окружної прокуратури на подання позовної заяви. Вказує, що керівником Ужгородської окружної прокуратури Домніцьким Ю.В. підписано позовну заяву в межах повноважень, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просила таке задовольнити.

Представник позивача заперечила щодо заявленого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у повному обсязі.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Підстави залишення позову без розгляду передбачені ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Так, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 5 КАС України, до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Додатково зазначені повноваження регламентовано п. 6.1 наказу Генерального прокурора № 389 від 21.08.2020 «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді».

Слід також зазначити, що подання позову до суду прокурором відрізняється від подання позову юридичною особою, де до останнього відноситься поняття представництва, зазначеного у Цивільному кодексі України, згідно якого реалізація права на звернення до суду здійснюється або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999, представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки. Представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб`єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації.

Судом встановлено, що Ужгородська окружна прокуратура Закарпатської області не має статусу юридичної особи та функціонує у структурі та штатному розписі Закарпатської обласної прокуратури ().

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

Згідно з Положенням «Про організаційно-штатну роботу в органах прокуратури», затвердженого Наказом Генерального прокурора № 82 від 06.04.2021, органи прокуратури утворюються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» і можуть функціонувати як юридичні особи або не мати такого статусу.

Юридичними особами в системі органів прокуратури є Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури та спеціалізовані прокуратури (на правах обласних). Вони мають затверджені Генеральними прокурором структуру та штатний розпис.

Органи прокуратури, які не мають статусу юридичної особи, функціонують у структурах та штатних розписах Офісу Генерального прокурора, обласних та прирівняних до них прокуратур.

У системі органів прокуратури функціонують окружні та спеціалізовані прокуратури (на правах окружних прокуратур). Вони не мають статусу юридичної особи і входять до структур і штатних розписів обласних та прирівняних до них прокуратур.

Суд вказує, що відомості про те, що ОСОБА_1 є керівником Ужгородської окружної прокуратури містяться на офіційному сайті Закарпатської обласної прокуратури, тобто є загальновідомою доступною інформацією.

Також з матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана на виконання прокурором функції щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 53 КАС України у взаємозв`язку із положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У позовній заяві належним чином аргументовано наявність інтересів держави, а також відсутність уповноваженого органу, який має здійснювати їх захист, а тому до спірних відносин належить застосовувати норму частини третьої статті 24 Закону № 1697-VII, якою передбачено право керівника окружної прокуратури на подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керівником Ужгородської окружної прокуратури Домніцьким Ю.В. підписано позовну заяву в межах повноважень, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

Разом з цим, у матеріалах справи міститься копія наказу про призначення на посаду ОСОБА_1 № 184к від 21.03.2021.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 17.03.2020 у справі № 704/1233/17, прокурор, здійснюючи функцію представництва, діє не від імені органу прокуратури, як юридичної особи, а виключно від імені держави.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суддею при відкритті провадження у даній справі належним чином перевірено повноваження прокурора.

Верховний Суду у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 240, 241-246, 256, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Ужгородської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України ухвалу суду у повному обсязі складено та підписано 06.12.2024 року.