Справа № 140/9067/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/9067/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) (далі Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати за червень 2024 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168); зобов`язання виплатити додаткову винагороду, передбачену вказаною постановою, за червень 2024 року (а.с.1-2).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , брав безпосередню участь у бойових діях, зокрема у червні 2024 року, й тому має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Однак листом від 15 серпня 2024 року відповідач повідомив, що виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не здійснював у зв`язку із самовільним залишенням останнім лікувального закладу, який до місця служби станом на 13 серпня 2024 року не прибув.

Позивач вважає, що він за жодних обставин не може бути позбавлений додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, а відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, визначені законодавством України, чим допустив протиправну бездіяльність.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну позовних вимог (про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання виплатити, крім додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, також іншого грошового забезпечення, зокрема, посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за червень 2024 року) (а.с.49).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю (а.с.21-25), зазначивши, що солдат ОСОБА_1 був зарахований у списки особового складу частини та на всі види забезпечення з 18 серпня 2023 року. З 25 червня 2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Чугуївській центральній районній лікарні ім. М.І. Кононенка, яку, як стало відомо 04 липня 2024 року, він самовільно залишив.

Відповідач повідомив, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року №726 Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2023 року за №1543/40599) затверджено Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Особливості). Пунктом 15 Особливостей передбачено, що винагороди не виплачуються військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували або добровільно здалися в полон. Оскільки ОСОБА_1 самовільно залишив лікувальний заклад, до місця несення служби не прибув та більше 10 днів без поважних перебуває поза межами тимчасового розташування військової частини, то наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07 липня 2024 року №771-ОС позивача знято зі всіх видів забезпечення з 04 липня 2024 року, в тому числі і з грошового, а наказом від 16 липня 2024 року №814-ОС зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону. В діях солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим направлено повідомлення до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, немає. Поряд з тим ОСОБА_1 у червні 2024 року виплачено грошове забезпечення у повному обсязі згідно з вимогами чинного законодавства.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Не є спірною та обставина, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 серпня 2023 року №443-ОС, солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_1 , зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення з 18 серпня 2023 року. Відповідно до наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 15 лютого 2024 року № 158-ОС солдата ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії механіка-водія першого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, про що підтвердив відповідач у відзиві на позов та є дані у військовому квитку серії НОМЕР_4 (а.с.8-10).

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07 липня 2024 року №771-ОС відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України 06 червня 2017 року №468 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2017 року за №1011/30879), знято з усіх видів забезпечення з 04 липня 2024 року (а.с.29), а наказом від 16 липня 2024 року №814-ОС згідно з підпунктом 8 пункт 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону з 04 липня 2024 року (а.с.30).

Як слідує з витягу з наказу від 10 червня 2024 року №643-ОС, ОСОБА_1 на підставі постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 травня 2024 року у справі №734/1852/24 позбавлено премії за червень 2024 року (а.с.33).

Відповідно до довідки від 17 вересня 2024 року (а.с.32) розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у червні 2024 року складав 7894,20 грн: посадовий оклад (9 тарифний розряд) 3170,00 грн, оклад за військове звання 530,00 грн, надбавка за вислугу років (25%) 925,00 грн, надбавка за особливості служби (70%) 3237,50 грн, премія (1%) 31,70 грн, виплата якого підтверджується розрахунковим листом від 15 серпня 2024 року №10/9028-24 (а.с.28) та архівною відомістю №1 за період з січня 2024 року по грудень 2024 року (а.с.58).

Згідно з витягом з журналу бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування (а.с.62) ОСОБА_1 був залучений до виконання бойових завдань та заходів.

Військова частина НОМЕР_2 листом від 15 серпня 2024 року №10/9028-24-вих на запит представника позивача повідомила, що виплата грошового забезпечення за червень 2024 року проведена у повному обсязі; додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, за травень 2024 року виплачена з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у визначених діях та заходах, а підстав для виплати такої винагороди у червні немає, оскільки позивач самовільно залишив лікувальний заклад та до місця несення служби не прибув (а.с.11).

Спір у цій справі виник з приводу виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, й зокрема, додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за червень 2024 року.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №704), установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168, пунктом 1-1 якої (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2024 року №419 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168, застосовується з 01 квітня 2024 року) установлено, що:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується винагорода за особливості проходження служби під час воєнного стану (особливого періоду) у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 1-2 Постанови №168).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року №726 (застосовується з 01 червня 2023 року) затверджені Особливості, які визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба).

Пунктом 2 Особливостей (зі змінами) передбачено, що на період воєнного стану виплачується додаткова винагорода:

у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах;

у розмірі 50000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

у розмірі 30000 гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

у розмірі 20100 гривень щомісяця військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані в розпорядження відповідних командирів, після перебування в розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування в розпорядженні;

у розмірі від 15000 до 30000 гривень військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу, у розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах);

Згідно з пунктом 8 Особливостей документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, у тому числі визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Для військовослужбовців, які відряджені до військових частин, органів військового управління інших складових сил оборони, безпосередня участь у бойових діях або заходах, виконання (здійснення) бойових (спеціальних) завдань, за здійснення яких передбачається виплата додаткової винагороди, визначеної абзацами другим - четвертим підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей, та одноразової винагороди, визначеної підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, підтверджується відповідними військовими частинами, органами військового управління інших складових сил оборони з наданням відомостей про періоди участі в бойових діях або заходах, виконання таких завдань та із зазначенням кількості днів виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей.

Як обумовлено пунктом 9 Особливостей, облік військовослужбовців, які беруть участь у бойових діях або заходах та здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та підготовка проєктів наказів про виплату винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, здійснюються штабами органів Держприкордонслужби.

Облік військовослужбовців, які виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, здійснюється з урахуванням кількості сумарно обчислених днів виконання таких завдань. Результати такого обліку вносяться до відомості обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям за формою, наведеною в додатку до цих Особливостей. У разі переміщення (відрядження) військовослужбовця до іншого органу Держприкордонслужби, органу військового управління для подальшого проходження військової служби до такого органу в десятиденний строк надсилається витяг із зазначеної відомості для обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань.

До обрахунку часу при графіку виконання завдань до обліку застосовується календарний день початку виконання таких завдань відповідно до наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи (заклади, установи) Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (пункт 10 Особливостей).

Відповідно до пункту 11 Особливостей виплата винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, військовослужбовцям здійснюється на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби (навчання), а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Накази про виплату винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, видаються щомісяця до 8 числа.

У разі надходження всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження документів.

Як встановлено судом з витягу журналу бойових дій, ОСОБА_1 був залучений до виконання бойових завдань та заходів, зокрема 06 червня 2024 року (населений пункт Піщане), 10 червня 2024 року (населений пункт Піщане), 11 червня 2024 року (населений пункт Шабільне), 12 червня 2024 року (населений пункт Шабільне), 19 червня 2024 року (населений пункт Шабільне), 22 червня 2024 року (населений пункт Шабільне), 24 червня 2024 року (населений пункт Шабільне) (а.с.62).

Також не є спірною та обставина, що ОСОБА_1 25 червня 2024 року госпіталізовано до Чугуївського центральної районної лікарні імені М.І. Кононенка.

Позивач у листі від 15 серпня 2024 року 10/9028-24-Вих та у відзиві на позов як на підставу невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, посилається на те, що ОСОБА_1 04 липня 2024 року самовільно залишив лікувальний заклад та наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07 липня 2024 року №771-ОС він знятий зі всіх видів забезпечення з 04 липня 2024 року.

Надаючи оцінку таким доводам відповідача, суд враховує, що винагороди, визначені пунктом 2 Особливостей, не виплачуються військовослужбовцям, зазначеним у пунктах 2-6 цих Особливостей, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували або добровільно здалися в полон, у зв`язку із чим військова служба їм призупинена в порядку, визначеному частиною другою статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, - з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинення кримінального правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (підпункт 2 пункту 15 Особливостей).

Однак матеріали справи не містять доказів внесення у спірний період (червень 2024 року) відповідних відомостей щодо ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинення кримінального правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, при тому, що за обставин справи відповідач дізнався про самовільне залишення позивачем лікувального закладу 04 липня 2024 року.

З огляду на викладене суд не погоджується з доводами відповідача щодо підстав невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за червень 2024 року.

Частиною другою статті 77 КАС України установлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки відповідач не заперечує, що не вирішував питання з прийняттям відповідного наказу про виплату позивачу додаткової винагороди згідно з Постановою №168, як того вимагає пункт 11 Особливостей, а доказів, які б вказували на правомірність такої поведінки з його боку (наявність правових підстав та фактичних обставин, з якими припиняється виплата додаткової винагороди) відповідач суду не надав, то наявні підстави для задоволення позову у спосіб визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо вирішення питання про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за червень 2024 року.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (частина друга статті 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Зважаючи на ту обставину, що відповідач не вирішив питання щодо виплати додаткової винагороди, то для захисту порушеного права, враховуючи положенння статті 245 КАС України, необхідно зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 вирішити питання щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з Постановою №168 за червень 2024 року, з урахуванням висновків суду у рішенні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині невиплати Військовою частиною НОМЕР_2 іншого грошового забезпечення (такого, як посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) відповідно до заяви про зміну позовних вимог, то суд встановив, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за червень 2024 року становило 7894,20 грн (посадовий оклад 3170,00 грн, оклад за військовим званням 530,00 грн, надбавка за вислугу років (25%) 925,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (70%) 3237,50 грн, премія (1%) 31,70 грн), про що слідує з довідки від 17 вересня 2024 року №10/10387-24-Вих (а.с.57).

Розрахунковим листом за червень 2024 року та архівною відомістю №1 за період з 01 січня 2024 року по грудень 2024 року підтверджено виплату ОСОБА_1 у червні 2024 року грошового забезпечення у сумі 86431,13 грн (з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у сумі 795,00 грн та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за травень 2024 року у сумі 77741,93 грн).

Як установлено частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Наведеними положеннями процесуального закону обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач; позивач повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги, разом з поданням позовної заяви.

Суд наголошує, що неправомірність дій (бездіяльності) відповідача щодо невиплати місячного грошового забезпечення за червень 2024 року у заяві про зміну позовних вимог позивач не обґрунтував жодним доказом, при цьому з огляду на зміст позову сума нарахованого місячного грошового забезпечення не є спірною.

Аналізуючи докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років), а позивачем протилежного не доведено, що вказує на відсутність підстав для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог у цій частині позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Матеріали справи не містять документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тому питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо вирішення питання про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за червень 2024 року.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) вирішити питання щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за червень 2024 року, з урахуванням висновків суду у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк