Справа № 160/18631/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.,
представника позивача Трегуб Ю.Є.,
представників відповідача Логвина А.В.,
Моцак О.М.,
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 30.04.2024 №10/32-00-04-04-02, винесене Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків;
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.
23.07.2024 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про перехід в загальне позовне провадження та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 постановлено у задоволенні заяви представника відповідача відмовити.
05.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
13.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.
19.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
22.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення.
03.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення.
05.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення.
11.09.2024 та 12.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про вихід зі спрощеного провадження та уточнене клопотання про вихід зі спрощеного провадження.
16.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про вихід зі спрощеного провадження.
17.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення.
04.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення.
05.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення.
07.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача.
12.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення та заява про виклик свідка.
У судовому засіданні, призначеному на 12.11.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності Позивача є: 11.01. дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв. Також, підприємство займається такими видами діяльності як: 11.02 виробництво виноградних вин, 11.04 виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів, 46.17 діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 46.34 оптова торгівля напоями, 11.03 виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин, 11.05 виробництво пива.
Як встановлено судом, 17.01.2023 між ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» та Адвокатським бюро «Ревункова Віталія» укладено Договір про надання правничої допомоги.
Згідно з пунктами 2.1.1-2.1.4 цього Договору, адвокатське бюро здійснює вивчення наданої документації підприємства на предмет відповідності чинному законодавству; проводить комплексний, всебічний правовий аналіз та дослідження діяльності підприємства на підставі наданих документів, з метою мінімізації ризиків і запобігання можливих втрат, пов`язаних з легітимністю угод; здійснює вивчення та аналіз діяльності підприємства; проводить дослідження документів і бізнесу в цілому, для виявлення зон ризику, оцінює їх ступінь, виробляє способи усунення негативних моментів і розробляє рекомендації щодо вдосконалення діяльності підприємства.
Відповідно до пунктів 2.1.5-2.1.6 цього договору з метою виконання зобов`язань за даним договором адвокатське бюро приймає первинну документацію ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на зберігання та забезпечує повне її збереження.
Згідно актів приймання-передавання документів від 17.01.2023, від 01.08.2023 Адвокатському бюро «Ревункова Віталія» передані первинні документи ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» фінансово-господарської діяльності за період з 01.10.2016 по 30.06.2023.
Позичкодавець (ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор») передає, а Користувач (Адвокатське бюро «Ревункова Віталія») приймає у позичку (строкове безоплатне користування) нерухоме майно, а саме частину адміністративного приміщення (далі Майно) (п.1.1.).
Майно передається у позичку з метою використання для здійснення адвокатської діяльності, зберігання документів (п. 1.2).
Відповідно до пункту 1.3 даного Договору, передача Майна із зазначенням його стану шляхом опису оформлюється двостороннім Актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками обох сторін, і який є невід`ємною частиною даного Договору.
Цей Договір укладений строком з « 25» липня 2023 р. до « 31» грудня 2024 р. включно.
Згідно з актом приймання-передачі в строкове безоплатне користування майна від 25.07.2023 до Договору позички (безоплатного користування) нерухомим майном від 25.07.2023, Позичкодавець (ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор») передав, а Користувач (Адвокатське бюро «Ревункова Віталія») прийняв у позичку (строкове безоплатне користування) нерухоме майно, на умовах визначених Договором від 25.07.2023, а саме, нежитлове приміщення, позначене на технічному плані літерою в2, яке знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Партіотів України, будинок 126.
Після подання заяви АБ «Ревункова Віталія» було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» звернулося до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з велими платниками податків з повідомленням від 29.03.2024 №2903/202-2, в якому повідомлялося про втрату (знищення) первинних документів під час артилерійського обстрілу з боку тимчасово окупованої Запорізької області, відповідно пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України за період з 01.10.2016 по 30.06.2023.
Рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.04.2024 №10/32-00-04-04-02 відмовлено позивачу у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

В обгрунтування зазначеного рішення контролюючим органом зазначено про відсутність документів та інформації, а саме:

- підтверджуючих документів стосовно місцезнаходження первинних документів не за місцем реєстрації підприємства (місце реєстрації - Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Царичанська, буд. 168);

- наказ, розпорядження, договори оренди, товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі та інше, якими передбачено наявність архівних приміщень (кімнат), якими було визначено місцезнаходження, зберігання, перевезення первинних Документів;

- зазначення обставин, що призвели до втрати первинних документів (акту пожежі, заяви до ГУ Національної поліції про втрату документів підприємства, експертний висновок, фотозображення та інше);

- наказ на проведення інвентаризації втрачених первинних документів, призначеної відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та акт про результати роботи такої комісії.

Під час розгляду справи в обґрунтування зазначеного рішення контролюючим органом зазначено, що згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004) Нікопольська міська територіальна громада включена до переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії (дата початку бойових дій - 21.07.2022).

Як зазначав відповідач, податкова адреса ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» не підпадає під перелік, визначений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (із змінами і доповненнями).

Також, як зазначив відповідач, ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» не подало повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, а також, не подало повідомлення про втрату документів відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

У відзиві на позовну заяву, контролюючий орган посилається на неподання АБ «Ревункова Віталія» повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність (форми №20-ОПП) за адресою Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Патріотів України, 126.

При цьому, відсутні будь-які підтверджуючі документи, яке саме складське приміщення пошкоджене, так як згідно форми №20-ОПП ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор» декларує три склади за адресою: Україна, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126.

Крім того, контролюючий орган зазначає, що за данимим Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у ТОВ Нікопольський технологічний центр «Редуктор») відсутній об`єкт, позначений літерою в2, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126.

Відповідач звертає увагу про не надання позивачем документів (наказ, розпорядження, акти та інше), якими передбачено наявність архівних приміщень (кімнат) Адвокатського бюро «Ревункова Віталія», за адресою підприємства: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, 126, що унеможливлює ідентифікувати на якому поверсі, в якій кімнаті, зберігалися первинні бухгалтерські документи позивача.

Враховуючі вищевикладене, відповідач вважає рішення від 30.04.2024 №10/32-00- 04-04-02 таким, що прийнято законно та в межах наданих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року який діє і до тепер.

Законом України від 12.05.2022 року №2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі - Закон №2260), який набрав чинності 27.05.2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до положень підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

При цьому, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

Отже, вказана норма визначає порядок подання повідомлення, підстави його подання, а також визначає, що зазначається у поданні. Обов`язково також передбачає наведення переліку первинних документів, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань. Контролюючий орган в свою чергу розглядає таке повідомлення та відповідно приймає вмотивоване рішення про мораторій на проведення перевірок, а у разі прийняття відмови контролюючим органом за результатами розгляду повідомлення, вказана норма визначає обов`язок його видати вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Згідно з п. 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Так, судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, між ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» та адвокатським бюро «Ревункова Віталія» укладено Договір про надання правничої допомоги від 17.01.2023.

Відповідно до пунктів 2.1.5-2.1.6 цього Договору, з метою виконання зобов`язань за даним договором адвокатське бюро приймає первинну документацію ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на зберігання та забезпечує повне її збереження.

Згідно актів приймання-передавання документів від 17.01.2023, від 01.08.2023 Адвокатському бюро «Ревункова Віталія» передані первинні документи ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» з питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.10.2016 по 30.06.2023.

У свою чергу, між Адвокатський бюро «Ревункова Віталія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікопольський технологічний центр «Редуктор» () укладено договір позички (безоплатного користування) нерухомим майном від 25.07.2023.

Згідно з актом приймання-передачі від 25.07.2023 до Договору позички (безоплатного користування) нерухомим майном від 25.07.2023, Позичкодавець (ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор») передав, а Користувач (Адвокатське бюро «Ревункова Віталія») прийняв у позичку (строкове безоплатне користування) нерухоме майно, на умовах визначених Договором, а саме, нежитлове приміщення, позначене на технічному плані літерою в2, яке знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Партіотів України, будинок 126.

Даний договір укладено строком з « 25» липня 2023 р. до « 31» грудня 2024 р. включно.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік №309) , а також визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (із змінами). Наказ від 22 грудня 2022 року №309 набрав чинності з 27 грудня 2022 року.

Судом встановлено, що згідно з підпунктом 2.1 Переліку №309, з 21.07.2022 Нікопольська міська територіальна громада, зокрема м. Нікополь, є територією активних бойових дій. Згідно п. 3.1 переліку 309 Нікопольська міська територіальна громада є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000857, 13.12.2023 збройними формуваннями Російської Федерації з боку Кам`янки Запорізької області здійснено обстріл м. Нікополь, Нікопольського району, Дніпропетровської області зі ствольної артилерії. Внаслідок вказаних протиправних дій пошкоджено цивільну інфраструктуру, зокрема, пошкоджено підприємство ТОВ «Редуктор» по вул. Патріотів України, буд. 126.

Як зазначає позивач, внаслідок обстрілу знищено та пошкоджено наступні речі та майно, зокрема, оригінали документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро», які були передані Адвокатському бюро «Ревункова Віталія» за договором про надання правничої допомоги від 17.01.2023.

З метою визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженню АБ «Ревункова Віталія» звернулося до правоохоронних органів із відповідною заявою, в якій повідомлялося про знищення речей та майна, у тому числі, оригіналів документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» () за період 2016 - 30.06.2023, після чого отримано пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Таким чином, викладені обставини підтверджують факт знаходження документів на території, де проводяться активні бойові дії та факт знищення документів внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

У своїх запереченнях відповідач зазначає про відсутність інформації щодо проведення інвентаризації, ненадання позивачем наказу на проведення інвентаризації втрачених первинних документів, призначеної відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та акта про результати роботи такої комісії.

Суд відзначає, що відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України ненадання інформації про проведення інвентаризації документів не є підставою незастосування положення зазначеної норми Кодексу.

Також суд відхиляє твердження, викладені у спірному рішенні, про те, що ТОВ «Алкоголь-безалкогольний комбінат Дніпро» повинно було надати до повідомлення підтвердження обставин, що призвели до неможливості вивезення первинних документів, оскільки означене не передбачено вимогами підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Стосовно доводів відповідача на неподання ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» повідомлення про втрату документів відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України за необхідне зазначити таке.

Відповідно п. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

З метою забезпечення прав і обов`язків платників податків протягом воєнного стану в Україні, Законом України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» доповнено підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69.28, яким визначено порядок подання платником податків повідомлення про втрату (знищення) документів, яка відбулася внаслідок збройної агресії Російської Федерації. При цьому положеннями даного пункту не визначено конкретних термінів для подання такого повідомлення.

Таким чином, для підтвердження факту втрати документів, пов`язаної зі збройною агресією РФ повинні застосовуватися спеціальні правила, визначені пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, які не встановлюють чітких строків на подання повідомлення про втрату документів.

Окрім того, суд критично ставиться до посилань контролюючого органу на лист Дніпропетровської обласної прокуратури від 27.05.2024 №08-202-23, оскільки, під час прийняття спірного рішення відомості вказаного листа не були враховані або використані, що підтверджується змістом оскарженого рішення.

Крім того, за умовами договору про надання правничої допомоги від 17.01.2023 відповідальним за збереження документів позивача є Адвокатське бюро «Ревункова Віталія», яке звернулося до правоохоронних органів із заявою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000857 13.12.2023.

Стосовно зазначення контролюючим органом про неподання Адвокатським Бюро «Ревункова Віталія» повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність (форми №20-ОПП) за адресою м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд. 70 суд зазначає таке.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах від 29.09.2021 у справі №640/3000/19, від 23.09.2021 у справі №420/5870/19, від 16.04.2021 у справі №808/1882/17, від 07.04.2021 у справі №640/1931/19, від 04.03.2021 у справі №240/6140/19, від 11.03.2020 у справі №826/5678/18 зауважував, що інформація з баз даних стосується виключно контрагентів і не вказує жодним чином на протиправні дії платника податків, та відповідно не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нездійснення господарських операцій платників податків.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність платника податків від виконання податкових зобов`язань його контрагентами та/або дотримання ними податкової дисципліни. Платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. Така відповідальність має індивідуальний характер (ст. 61 Конституції України), а тому платник податків не має нести відповідальності у разі не виконання контрагентами своїх зобов`язань, оскільки невиконання контрагентами своїх податкових зобов`язань має наслідок відповідальність саме для цих контрагентів.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення з боку його контрагентів.

Оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, то такий платник не може відповідати за порушення податкового законодавства, допущені його контрагентом.

Також, за необхідне звернути увагу, що повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних конкретного платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Відтак, неподання платником податків повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП є лише підставою для застосування до такого платника штрафних санкцій, але жодним чином не впливає на ведення господарської діяльності, та не може свідчити про те, що за вказаною адресою не проводилась господарська діяльність.

Отже, неподання повідомлення за формою №20-ОПП вказує на порушення платником податків обов`язку повідомити про здійснення господарської діяльності за його місцезнаходженням, але жодним чином не спростовує факту зберігання первинних документів на такому об`єкті.

Відтак, відсутність у повідомленні за формою №20-ОПП цього об`єкта, у спірний період та на час звернення з повідомленням, не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог платника податків при поданні повідомлення в порядку підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Таким чином, не подання Адвокатським бюро «Ревункова Віталія» повідомлення форми №20-ОПП не свідчить про відсутність підстав для незастосування пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Суд також зауважує, що законодавство не закріплює за платником імперативного обов`язку, що первинні документи мають зберігатися виключно в офісних приміщеннях.

Так, як за умовами договору про надання правничої допомоги від 17.01.2023 з метою виконання зобов`язань за даним договором Адвокатське бюро «Ревункова Віталія» приймає первинну документацію ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на зберігання та забезпечує повне її збереження, то після укладення договору про надання правничої допомоги та передачі документів позивачем видано наказ від 17.01.2023 про організацію зберігання документів, відповідно до якого місце зберігання документів та забезпечення їх збереження буде здійснюватися АБ «Ревункова Віталія» відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 17.01.2023.

Таким чином, посилання відповідача про не надання позивачем документів (наказ, розпорядження, акти та інше), якими передбачено наявність архівних приміщень (кімнат) Адвокатського бюро «Ревункова Віталія», за адресою підприємства: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126 не може бути підставою для відмови у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Стосовно посилання податкового органу про на відсутність у ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор» об`єкту позначеного літерою в2, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126 судом встановлено таке.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про право власності ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Патріотів України, 126; тип об`єкту - нежитлові будівлі; опис об`єктів - літери: «А», «Б», «В», «В1», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «М», «П», «ПІ», «Р», «Ф», «X», «Ц», «ЦІ», «Ю», «Я», «в», «Ш», спорудження №1-6.

Згідно технічного паспорту на приміщення, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126 приміщення з літерою в2, яке передано в користування АБ «Ревункова Віталія» є частиною приміщення за літерою В1.

Під час розгляду справи судом допитаний свідок ОСОБА_1 , який є керуючим Адвокатського бюро «Ревункова Віталія». Свідок показав, що 17.01.2023 між Адвокатським бюро «Ревункова Віталія» та ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» укладено договір про надання правничої допомоги. На виконання даного договору позивач передав документи з питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.10.2016 по 30.06.2023. Передача документів відбувалася за юридичною адресою: ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» в смт. Царичанка, а подальше перевезення документів здійснювалося власним транспортом ОСОБА_1 . Документи позивача зберігалися за адресою Адвокатського бюро, проте в подальшому у зв`язку з великим обсягом документів, які накопилися протягом діяльності адвокатського бюро виникла необхідність в отриманні у користування додаткового приміщення.

Після укладення між Адвокатським бюро «Ревункова Віталія» та ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор» договору позички (безоплатного користування) нерухомого майна від 25.07.2023, документи, які були отримані від ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» за договором про надання правничої допомоги від 17.01.2023, зберігалися за адресою Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126, приміщення позначене літерою в2 та розташоване на другому поверсі будівлі.

Свідок повідомив, що внаслідок обстрілу збройними силами Російсьої Федерації міста Нікополь, який відбувся 13.12.2023 пошкоджено об`єкти нерухомого майна ТОВ «Нікопольський технологічний центр «Редуктор», що розташовані за зазначеною вказаною адресою. Також, було знищено, пошкоджено та втрачено речі та майно, у тому числі, оригінали документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «АБК ДНІПРО» за період 2016 - 30.06.2023.

За результатами дослідження у судовому засіданні копії техпаспорту на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 126, інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна судом встановлено, що приміщення з літерою в2, яке передано в користування АБ «Ревункова Віталія» є частиною приміщення за літерою В1.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність приміщення, позначеного літерою «в2» не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи.

Стосовно посилання відповідача щодо невідповідності назви вулиці, за якою зберігалися документи (вул. Патріотів України) з назвою, зазначеною в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна (вул. К. Лібнехта) суд зазначає, що згідно записів у договорі дарування від 19.12.2018 (п. 1 договору), записів в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.11.2024 встановлено, що назва вулиці К. Лібнехта є колишньою назвою вул. Патріотів України.

Суд відзначає, що за змістом п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України обов`язковою кваліфікуючою умовою, зокрема, є неможливість пред`явлення первинних документів через втрату документів унаслідок саме бойових дій на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.

Також суд зауважує, що у силу спеціального застереження пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, до винесення остаточного рішення у справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

Отже, навіть сама по собі лише обставина прийняття адміністративним судом позову платника податків до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі вже унеможливлює здійснення суб`єктом владних повноважень заходу податкового контролю у вигляді документальної перевірки платника податків з приводу дотримання податкової дисципліни в частині достовірності та повноти нарахування і спати податків (зборів).

Вирішуючи спір суд звертає увагу на наступні положення податкового законодавства.

Відповідно до п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У розумінні п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Разом із тим, за приписами п. 37.3 ст. 37 Податкового кодексу України, підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

Також, окремими підставами для припинення податкового обов`язку учасника суспільних відносин є збіг визначеного п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України строку давності на самостійне визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань платника податків, процедура списання безнадійного податкового боргу у порядку ст. 101 ПК України, а також запроваджена пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України заборона на проведення контролюючим органом документальної перевірки у разі складання платником податків повідомлення про втрату первинних документів внаслідок бойовий дій на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.

Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі №340/11/23 визначено, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації; 2) громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому, Основним Законом України (ст. 13, 23, 41, 43, 89 та 95) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.02.2019 у справі №810/2763/17, за загальним визначенням «публічним інтересом» є важливі для значної кількості фізичних і юридичних осіб потреби, які відповідно до законодавчо встановленої компетенції забезпечуються суб`єктами публічної адміністрації; тобто публічний інтерес є не чим іншим, як певною сукупністю приватних інтересів. В адміністративному праві під поняттям «публічна адміністрація» слід розуміти систему органів державної виконавчої влади та виконавчих органів місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та інші суб`єкти, наділені адміністративно-управлінськими функціями, які діють з метою забезпечення як інтересів держави, так і інтересів суспільства в цілому, а також сукупність цих адміністративно-управлінських дій та заходів, встановлених законом.

В постанові від 27.05.2021 у справі №520/5622/19 Верховний Суд у пункті 55 зауважив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення.

Аналіз наведених юридичних позицій Конституційного Суду України та правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що публічний інтерес складається з інтересів держави, її органів і посадових осіб, а також інтересів суспільства, його частин, груп, прошарків, які стосуються невизначеного (широкого кола осіб), тоді як приватний інтерес це завжди інтерес окремих (конкретно визначених) осіб. Тож, на противагу приватним інтересам публічні інтереси поєднують лише ті інтереси, які однаковою мірою є важливими для кожного члена суспільства (певної чітко невизначеної його частини) та які реалізовуються через державно-владні механізми у визначений законодавством спосіб.

Застосовуючи сформульовані Верховним Судом у постанові від 19.03.2024 по справі №340/11/23 ознаки публічного інтересу суспільства, слідує те, що у спорі про наявність або відсутність підстав для поширення на конкретного учасника суспільних відносин платника податків приписів пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України конкурують між собою публічний інтерес суспільства на здійснення контролю за податковою дисципліною суб`єктів права з метою подальшого формування державних (бюджетних) фінансів та приватний інтерес конкретного платника податків у фактичному виконанні податкового обов`язку за процедурою пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суть якої полягає у мовчазному погодженні контролюючого органу із правильністю та повнотою обчислення показників документів обов`язкової податкової звітності окремих звітних податкових періодів.

З огляду на вищевикладене, найбільш сприятливим є підхід, коли платник податків не позбавлений можливості викладення у тексті повідомлення, поданого до контролюючого органу у порядку пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України обставин неможливості пред`явлення первинних документів через їх втрату, так і не обтяжений обов`язком документального підтвердження згаданих обставин.

При цьому, положеннями пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими врегульовуються питання підтвердження обставин втрати (знищення) документів внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації не встановлено конкретної форми повідомлення про втрату документів, не визначено переліку документів, які платник податків повинен надати для підтвердження факту втрати (знищення) документів, не визначено, в які строки платник податків повинен подати повідомлення про втрату (знищення) документів, не визначено підстав, з яких контролюючий орган може відмовити платнику податків в застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Положеннями даного підпункту Податкового кодексу України визначено право платника податків подати повідомлення про втрату (знищення) документів та вказати загальний перелік документів та період їх створення.

Натомість, обов`язок доведення відсутності згаданих пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України факторів та заявлених позивачем обставин неможливості пред`явлення первинних документів через їх втрату (знищення) прямо покладений законом саме на контролюючий орган.

Отже, суд зауважує, що позивачем, виконано всі дії, які передбачені підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

В свою чергу, враховуючи встановлені судом обставини справи, відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення від 30.04.2024 №10/32-00-04-04-02, а тому, позовні вимоги про визнання оскарженого рішення протиправним та його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог зобов`язального характеру та ефективного способу захисту прав позивача у межах спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 2.07.2019 у справі № 48/340, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З огляду на визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 30.04.2024 №10/32-00-04-04-02, а також з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, є обгрунтованими та підлягають задоволенню судом.

При вирішенні справи суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» (51000, Дніпропетровська обл., Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Царичанська, буд. 168; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями від 30.04.2024 № 10/32-00-04-04-02.

Зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57; ) застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» (51000, Дніпропетровська обл., Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Царичанська, буд. 168; ) норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро (51000, Дніпропетровська обл., Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Царичанська, буд. 168; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 22.11.2024.

Суддя О.В. Царікова