Справа № 947/20948/23
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-а/947/11/24
УХВАЛА

про залишення адміністративного позову без розгляду

10.12.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.,

секретар суду Скоропуд С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу № 947/20948/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області, інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції 1-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Яриловець Андрія Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом, в якому просив суд: поновити строк для подачі адміністративного позову; скасувати постанову старшого лейтенанта поліції 1-го взводу 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Яриловець Андрія Михайловича, щодо винесення відносно мене, ОСОБА_1 , постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбачене ч. І ст. 126 КУпАП Серія БАБ № 573903 та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.01.2021 року о 18 годині він рухався по автодорозі М-01 Київ-Чернігів на вантажному автомобілі з причепом ДАF FJXP 105 МЕТАКО SO 334, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ОКТО- ПУС В», у якому він працює найманим водієм на підставі трудового договору. На 97-му км зазначеної автодороги позивач був зупинений старшим лейтенантом поліції 1 - го взводу 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Яриловець Андрієм Михайловичем, який без всякого пояснення про порушення Правил дорожнього руху, про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, став вимагати документи на право керування зазначеним автомобілем з причепом. Після ознайомлення з наданими документами та проведення їх перевірки, старший лейтенант поліції 1-го взводу 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Яриловець А.М. прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у зв`язку з порушенням частини 2 ст. 126 КУпАП та постановив застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки він правопорушень не вчиняв.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.03.2024 року відкрито провадження в адміністративній справа № 947/20948/23. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій, відповідачу - строк на надання відзиву. Одночасно витребувано з Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції завірену належним чином копію постанови серія БАБ № 573903 від 26.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

12.04.2024 року, на виконання ухвали суду в частині витребування належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови, відповідач через канцелярію суду надав витребуваний доказ.

Крім цього, 12.04.2024 року до суду надійшов відзив відповідача Управління патрульної поліції в Чернігівській області в особі Департаменту патрульної поліції на позов ОСОБА_1 (вхід. № 23690).

Ухвалою суду від 17.04.2024 року було відкладено розгляд по суті адміністративної справи № 947/20948/23. Продовжено строк вчинення процесуальних дій учасниками справи. Прийнято відзив відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області в особі Департаменту патрульної поліції на позов ОСОБА_2 . Встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив п`ятнадцять днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Із відзивом відповідача позивач ознайомився 27.05.2024 року, що підтверджується його особистим підписом в матеріалах справи.

Відповідач відповідь на відзив не надав.

Зважаючи на відсутність до цього часу від сторін будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань, враховуючи, що строк для вчинення учасниками справи певних процесуальних дій був достатнім і заяв про поновлення чи продовження строку до суду не надходило, суд перейшов до розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Вході розгляду справи суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови)

Згідно з ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Вказаною нормою передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. При цьому звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав. Така позиція була висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України постановленої 11.07.2017 р. у справі № 760/11627/16-а.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАБ № 573903, 26.01.2021 року о 17 год. 30 хв. на 97 км а/д М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки DAF FTXF 105, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом МЕТАСО SO 334, номерний знак НОМЕР_4 , при цьому не мав права керування транспортним засобом МЕТАСО SO 334 номерний знак НОМЕР_4 , чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР.

Про винесення постанови саме 26.01.2021 року позивач був обізнаний, про що не заперечує сам в позовній заяві. Крім того факт отримання ним постанови саме 26.01.2021 року підтверджується його особистим підписом в пункті 9 «копія постанови мною отримано».

Позивач у позовній заяві зазначає, що вперше з позовом на оскарження постанови він звернувся у 2022 році. Проте, Київським районним судом м. Одеси (справа № 947/5535/22) 10.05.2022 року була постановлена ухвала про повернення позовної заяви позивачу з підстав не усунення недоліків. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, яка 08.06.2023 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду залишена без задоволення, а ухвала Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2022 року про повернення позовної заяви залишена без змін.

Суд звертає увагу, що з первісним позовом (справа № 947/5535/22) щодо оскарження постанови серії БАБ № 573903 від 21.01.2021 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду майже через рік після її винесення, а саме 14.02.2022 року, тобто без дотримання 10-денного строку на її оскарження.

Враховуючи те, що станом на день звернення з даною позовною заявою у 2023 році, ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови, крім того, звертаючись до суду з первісним позовом 14.02.2022 року, майже через рік після її винесення, позивач знову ж таки не дотримався строків звернення до суду, тому суд вважає, що відсутні поважні причини на поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Аналогічна норма, щодо оскарження постанови в термін 10 днів містить стаття 289 КУпАП.

Так, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова містить відмітку у рядку 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» з підписом ОСОБА_3 .

Крім того ПУНКТ 9 «Копію постанови мною отримано» постанови містить запис, написаний власноручно ОСОБА_4 наступного змісту: «с постановою не згоден» і підпис Щеглюк.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містить п. 6 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

В даному випадку саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого ч. 1 статті 77 КАС, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до змісту статті 121 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, оскаржувана постанова винесена 26 січня 2021 року. Позивач був присутній при її винесенні та був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджується особистими підписами у відповідних графах постанови.

Отримання на місці оскаржуваної постанови призвела до набрання нею законної сили та розпочала відлік строку на її оскарження, оскільки саме з цього моменту позивач був обізнаний про її існування та у разі наявності сумнівів в її законності міг скористатись правом захисту своїх прав в судовому порядку.

Проте з первісним позовом (справа № 947/5535/22) щодо оскарження постанови серії БАБ № 573903 від 26 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом 14 лютого 2022 року, тобто майже через рік після її винесення. Повторно, знову ж таки, з порушенням передбачених законодавством строків ОСОБА_1 , звернувся майже через три роки після притягнення його до адміністративної відповідальності, що є нічим іншим - як зловживанням процесуальними правами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеердіроти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява №28090/95. п. 45). Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, п. 33).

Враховуючи те, що в позовній заяві не наведено поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а причини пропуску строку, які позивач вважає поважними не можуть бути визнані судом такими, позовна заява ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі ч. З ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі № 742/2450/22.

Згідно з ч. 3 ст. 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області, інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції 1-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Яриловець Андрія Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Днем складення ухвали є 10 грудня 2024 року.

Суддя Літвінова І. А.