Справа № 460/18352/21
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 460/18352/21

адміністративне провадження № К/990/12526/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 460/18352/21

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-МКСК» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-МКСК» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Онишкевич Т. В., Сеник Р. П., Судова-Хомюк Н. М.) від 07 березня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест-МКСК» (далі - ТОВ «Форест-МКСК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 15 грудня 2021 року:

- № 703 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) у розмірі 25 711,25 грн, з яких 20 569 грн за податковим зобов`язанням та 5142,25 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № 703 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 144 778 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 36 194,50 грн;

- № 703 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ у сумі 160 552 грн.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що дані акту перевірки щодо кількості та вартості придбаної та переробленої сировини і подальшої реалізації готової продукції не відповідають дійсності, спростовуються первинними бухгалтерськими документами, які надавалися під час перевірки, але не були належним чином опрацьовані відповідачем, що призвело до помилкових розрахунків в акті перевірки. Також позивач заперечує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між ТОВ «Форест-МКСК» з ТОВ «Поліпласт Трейдінг», спростовуються документами первинного бухгалтерського обліку, які надавались під час податкової перевірки, зокрема договорами, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями про оплату товару, оборотно-сальдовими відомостями по рахунках 281, 631, 644, 311.

3. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 15 грудня 2021 року № 703, № 703, № 703.

Стягнуто на користь ТОВ «Форест-МКСК» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5 508,53 грн.

4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року, та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Форест-МКСК» відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 10 квітня 2023 року ТОВ «Форест-МКСК» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року залишити без змін.

Також разом з касаційною скаргою позивачем також подано клопотання про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі № 460/18352/21 до розгляду касаційної скарги по суті.

6. Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Форест-МКСК» про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі № 460/18352/21.

7. 14 березня 2023 року до Верховного Суду від ТОВ «Форест-МКСК» надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

8. Станом на час розгляду справи письмового відзиву від відповідача на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті за наявними у справі матеріалами та наведеними доводами касаційної скарги. Клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача не надходило.

9. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Форест-МКСК» зареєстроване 21 травня 2019 року, з дати державної реєстрації перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Рівненській області, з 01 жовтня 2019 року зареєстроване платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності ТОВ «Форест-МКСК» є 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво.

11. В період з 21 жовтня 2021 року по 28 жовтня 2021 року працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Форест-МКСК» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, результати якої оформлено актом № 7495/17-00-07-03/43010415 від 04 листопада 2021 року.

12. Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про встановлення порушення ТОВ «Форест-МКСК» вимог пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.10 статті 201, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), внаслідок чого було занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 192 565 грн та завищено податковий кредит з ПДВ на суму 133 334 грн, що у подальшому призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за серпень 2021 року на 144 778 грн, заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету, на 20 569 грн та до завищення залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 160 552 грн.

13. Висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що на підставі даних автоматизованої інформаційної системи Податковий блок, єдиного державного реєстру податкових накладних за період з 01 лютого 2020 року по 31 серпня 2021 року контролюючим органом не встановлено реєстрацію ТОВ «ФОРЕСТ-МКСК» податкових накладних на реалізацію продукції (пиломатеріалів) на загальну суму 684 864,62 грн.

14. З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що в порушення пункту 189.1 статті 189, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, ТОВ «ФОРЕСТ-МКСК» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму ПДВ 136 972,92 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за серпень 2021 року в розмірі 136 973 грн.

15. Також в акті перевірки зазначено, що станом на 31 серпня 2021 року згідно оборотно-сальдової відомості по рах.201 (Сировина і матеріали) на залишку обліковувалось товару вищезазначеної номенклатури в кількості 324,062 м.куб. на суму 606 967,68 грн, ПДВ - 121 393,55 грн, що не відповідає залишку товару за результатами проведеної перевірки. Враховуючи вищезазначене, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Форест-МКСК» використано круглі лісоматеріали в загальній кількості 168,086 м.куб. на суму ПДВ 55 591,55 грн поза межами господарської діяльності.

16. Окрім цього, в акті перевірки зазначено, що згідно представлених до перевірки документів та інформаційних ресурсів ДПС України встановлено, що ТОВ «Форест-МКСК» здійснювало документальне оформлення операцій з придбання у ТОВ «Поліпласт Трейдінг» пиломатеріалу обрізного сосна/pine sawn timber на суму 800 002,47 грн, в т.ч. ПДВ - 133 333,76 грн. До податкового кредиту декларації з податку на додану вартість (відповідно до додатків 5 до декларацій з ПДВ) за червень 2021 року віднесено суму ПДВ у розмірі 133 333,76 грн.

17. Перевіркою встановлено нереальність господарської операції з поставки ТМЦ ТОВ «Поліпласт Трейдінг» для ТОВ «Форест-МКСК» у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг. Перевіркою встановлено лише документальне оформлення нереальних господарських операцій при складанні первинних документів та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності.

18. З урахуванням висновків, викладених у акті перевірки № 7495/17-00-07-03/43010415 від 04 листопада 2021 року, Головне управління ДПС у Рівненській області прийняло:

- податкове повідомлення-рішення № 703 від 15 грудня 2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 25 711,25 грн, з яких 20 569 грн за податковими зобов`язаннями та 5 142,25 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № 703 від 15 грудня 2021 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 144 778 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 36 194,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 703 від 15 грудня 2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 160 552 грн.

19. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що висновки контролюючого органу про реалізацію пиломатеріалів без реєстрації в ЄРПН податкових накладних та використання лісоматеріалів поза межами господарською діяльністю є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

21. Суд зауважив, що дані акту перевірки є невірними та спростовуються даними оборотно-сальдових відомостей по рахунках 201, 206, 26 та 28. Зокрема суд вважав, що акт перевірки вимогам закону не відповідає, позаяк його висновки в досліджуваній частині не містять посилання на первинні документи та не узгоджуються з фактичними даними бухгалтерського обліку платника податків, а тому такий доказ не є належним та допустимим та не підтверджує виявлених порушень податкового законодавства.

22. Водночас надаючи оцінку висновкам контролюючого органу про нереальність господарської операції з поставки ТМЦ ТОВ «Поліпласт Трейдінг» для ТОВ «Форест-МКСК» суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентом підтверджено первинними документами, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також даними бухгалтерського обліку платника податків.

23. При цьому суд зауважив, що під час розгляду справи відповідачем не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов`язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів безпосередніх контрагентів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

24. З огляду на це суд вважав, що в діях позивача, як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених судом документів.

25. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідач мав достатні фактичні та правові підстави для висновку про те, що ТОВ «Форест-МКСК» в порушення пункту 189.1 статті 189, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України занизило податкові зобов`язання з ПДВ на 136 972,92 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за серпень 2021 року в розмірі 136 973 грн.

26. На обґрунтування такого висновку суд зауважив, що податковий орган оцінивши податкову звітність ТОВ «Форест-МКСК» дійшов правильного висновку про реалізацію позивачем пиломатеріалів без реєстрації в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 684 864, 62 грн. Крім того апеляційний суд погодився з висновками перевіряючих про використання позивачем круглих лісоматеріалів у загальній кількості 168,086 м.куб. на суму ПДВ у 55 591,55 грн поза межами господарської діяльності.

27. Що стосуються висновків контролюючого органу у частині господарських операцій ТОВ «Форест-МКСК» з придбання у ТОВ «Поліпласт Трейдінг» пиломатеріалу апеляційний суд погодився з висновками контролюючого органу про їх безтоварність (нереальність) та протиправне відображення їх наслідків у бухгалтерському та податковому обліку позивача.

28. Зокрема такий висновок суду апеляційної інстанції мотивований тим, що викликає обґрунтований сумнів економічна доцільність придбання пиломатеріалу обрізного сосна/pine sawn timber у м. Дніпро з метою поставки у с. Зірне Березнівського району Рівненської області з огляду на їх географічну віддаленість.

29. Крім того, за позицією апеляційного суду, існують обґрунтовані сумніви щодо фізичної можливості здійснення постачання вказаних ТМЦ автомобілем Урал з номерним знаком НОМЕР_1 з огляду на те, що у ФОП ОСОБА_1 , з якою укладений договір на перевезення та яка вказана як перевізник у товарно-транспортних накладних (далі також ТТН) на перевезення пиломатеріалів відсутній вказаний автомобіль.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

30. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

31. Підставою касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі № 460/18352/21 скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

32. Зокрема в доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення у цій справі не врахував позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 07 липня 2022 року по справі № 160/3364/19, від 12 листопада 2019 року по справі № 802/31/17-а, від 21 лютого 2018 року по справі № 813/1497/17, від 18 вересня 2018 року по справі № 816/2186/15, від 09 листопада 2018 року по справі № 805/1681/17, від 08 грудня 2020 року по справі № 1.380.2019.005426.

33. Скаржник наголошує, що твердження відповідача та суду апеляційної інстанції про нереальність господарських операцій ТОВ «Форест-МКСК» з ТОВ «Поліпласт Трейдінг» не відповідає дійсності та спростовується первинними документами, наданими до перевірки, описаними в акті перевірки та наявними в судовій справі, а саме: договорами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, банківськими виписками, оборотно-сальдовими відомостями та належним чином зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

34. При цьому позивач зазначає, що роблячи висновки про нереальність господарських операцій позивача з придбання ТМЦ у ТОВ «Поліпласт Трейдінг» та відхиляючи у зв`язку з цим відповідні первинні документи, якими такі операції оформлені в документообігу позивача, відповідач не мав права використовувати дані таких документів, зокрема тих, якими визначено вартість ТМЦ, що такими контрагентами постачаються.

35. Позивач зауважує, що заперечення фізичної можливості здійснення постачання вказаних ТМЦ, та певні дефекти в оформленні первинних документів (зокрема дублювання ПІБ водіїв в різних ТТН) не позбавляють можливості ідентифікувати господарську операцію, обсяг товару, його вартість, тощо, і не повинні розглядатися як підстави для позбавлення платника податків права на відображення відповідних показників податкової звітності у разі реального здійснення господарських операцій.

36. Також відсутність окремих реквізитів у документах або неточності в заповненні певних первинних документів не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

37. Окремо скаржник зазначає, що висновки відповідача щодо кількості та вартості придбаної та переробленої сировини і подальшої реалізації готової продукції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, не відповідають дійсності. Зокрема позивач наголошує, що в період з лютого 2020 року по серпень 2021 року ТОВ «Форест-МКСК» реалізовано готової продукції (виготовленої безпосередньо з кругляка) в кількості 995,32 м. куб. на суму 6 493 488,81 грн та реалізовано готової продукції (виготовленої у зв`язку із переробкою попередньої продукції) в кількості 27,189 м.куб. на суму 110 929,10 грн. Відповідно, станом на 31 серпня 2021 року на залишку в ТОВ «Форест-МКСК» обліковувалось готового товару різної номенклатури (з врахуванням повторної переробки готової продукції) в кількості 10,555 м.куб. на суму 31 317,03 грн, ПДВ 6 263,41 грн, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями та матеріальними звітами.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

39. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

40. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

41. Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

42. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 ПК України.

43. Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

44. Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

45. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пункту 198.3 статті 198 ПК України).

46. За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

47. Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

48. Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у статті 200 ПК України.

49. Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

50. За положеннями пункту 200.2 статті 200 ПК України для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

51. Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

52. Згідно із пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

53. До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій (пункт 200.8 статті 200 ПК України).

54. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування, згідно із пунктом 200.9 статті 200 ПК України, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

55. Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

56. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

57. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

58. Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена, крім того, податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

59. Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум витрат та податкового кредиту, врахованих платником під час визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток та з ПДВ відповідно, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

60. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимозі статті 75 КАС України щодо достовірності доказів.

61. Ці вимоги однаковою мірою стосуються формування й інших показників податкового обліку, в тому числі, доходу і податкових зобов`язань з ПДВ за господарськими операціями, оскільки податковий облік, як і будь-який облік, обов`язковість якого встановлена законом, не може ґрунтуватися на недостовірних даних.

62. Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так само характеризує і податковий облік.

63. У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

64. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.

65. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.

66. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

67. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

68. Такі висновки зроблені Верховним Судом у ряді постанов, до прикладу (але не виключно) в постановах від 24 січня 2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 28 жовтня 2019 року у справі № 280/5058/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/1308/18, від 06 травня 2020 року у справі № 640/4687/19.

69. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, сформувавши загальні підходи, які повинні застосовуватися судами під час вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав у платника податку для отримання певної податкової вигоди (формування витрат, що визначаються при визначенні об`єкта оподаткування, податкового кредиту тощо) за результатами здійснення певних господарських операцій.

70. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами (пункт 63 Постанови).

71. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції (пункт 64 Постанови).

72. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (пункт 65 Постанови).

73. Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) тощо - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

75. Зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в цій постанові акцентувала увагу на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

76. Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

77. Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (пункт 66 Постанови).

78. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (пункт 67 Постанови).

79. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 КАС України обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

80. Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

81. За змістом статей 73 - 75 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

82. Судами попередніх інстанцій установлено, що між ТОВ «Поліпласт Трейдінг» (продавець) та ТОВ «Форест-МКСК» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 01/05, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця необроблену деревину, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну.

83. Так, відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, право власності на майно переходить до покупця з моменту повної оплати продавцю вартості купленого товару та підписання товарно-транспортної накладної на необроблену деревину.

84. Загальна сума договору та кількість товару відповідає сумі (грн) поставленого товару та загальній кількості (м.куб.) поставленого товару за всіма ТТН за весь період дії договору (пункт 3.2 Договору).

85. Ціна за 1 м.куб. встановлюється на рівні діючих цін продавця на дату підписання ТТН та вказується в ТТН. Підписання ТТН або протоколу погодження ціни є погодженням Сторонами ціни на товар (пункт 4.1 Договору).

86. Передання товару оформлюється товарно-транспортною накладною, підписаною особою, уповноваженою довіреністю покупця на одержання товару (пункт 6.3. Договору).

87. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Поліпласт Трейдінг» поставило товар, про що складено відповідні ТТН.

88. На підставі даного договору позивачем задокументовано оприбуткування пиломатеріалів в загальній кількості 145,455 м. куб. на загальну суму 800 002,47 грн, в т.ч ПДВ - 133 333,76 грн.

89. Оплата за пиломатеріали обрізні в розмірі 300 000 грн проведена шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника згідно платіжного доручення № 142 від 14 червня 2021 року на суму 300 000 грн, ПДВ - 50 000 грн.

90. Згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Поліпласт Трейдінг» були виписані та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні за податковими зобов`язаннями на загальну суму - 800 002,47 грн, в т.ч ПДВ - 133 333,76 грн.

91. Станом на 31 серпня 2021 року у позивача обліковується кредиторська заборгованість по ТОВ «Поліпласт Трейд» в сумі 450 000 грн.

92. На підтвердження реальності здійснення господарських операцій із ТОВ «Поліпласт Трейдінг» позивачем долучено до матеріалів справи:

договір поставки № 01/05 від 01 травня 2021 року ТОВ «Поліпласт Трейдінг»;

податкові накладні № 4 від 04 червня 2021 року; № 51 від 05 червня 2021 року, № 51 від 07 червня 2021 року № 81 від 08 червня 2021 року, № 91 від 09 червня 2021 року, № 101 від 10 червня 2021 року, № 111 від 11 червня 2021 року, № 142 від 14 червня 2021 року, № 161 від 16 червня 2021 року на загальну суму 800 002,47 грн, у т.ч. ПДВ 133 333,76 грн;

видаткові накладні № ПН-0000084 від 04 червня 2021 року, № ПН-0000085 від 05 червня 2021 року, № ПН-0000086 від 07 червня 2021 року, № ПН-0000087 від 08 червня 2021 року, № ПН-0000088 від 09 червня 2021 року, № ПН-0000090 від 11 червня 2021 року, № ПН-0000091 від 14 червня 2021 року, № ПН-0000092 від 16 червня 2021 року, № ПН-0000093 від 18 червня 2021 року;

товарно-транспортні накладні, оформлені ТОВ «Поліпласт Трейдінг»;

платіжне дорученням № 142 від 14 червня 2021 року;

оборотно-сальдові відомості по рах. 281, 631, 644, 311 по господарських операціях з ТОВ «Поліпласт Трейдінг».

93. Оцінивши складені документи бухгалтерського обліку та податкову звітність ТОВ «Форест-МКСК», суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони не підтверджують товарність виконання між позивачем і вказаним контрагентом відповідних операцій.

94. Поряд із цим апеляційним судом враховано, що за даними аналізу ЄРПН встановлено, що протягом року, що передував господарській операції, що розглядається, не прослідковується придбання ТОВ «Поліпласт Трейдінг» пиломатеріалів обрізних та сировини для їх виробництва, що у подальшому надавало би реальну можливість реалізації передбачених у договорі поставки № 01/05 від 01 травня 2021 року товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) ТОВ «Форест-МКСК» згідно із представленими до перевірки документами.

95. При цьому, на переконання апеляційного суду, викликає обґрунтований сумнів економічної доцільності придбання пиломатеріалу обрізного сосна/pine sawn timber у м. Дніпро з метою поставки у с. Зірне Березнівського району Рівненської області з огляду на їх географічну віддаленість та очевидну можливість придбання відповідних ТМЦ у безпосередній близькості із веденням позивачем своєї господарської діяльності.

96. Крім того, за висновком апеляційного суду, існують обґрунтовані сумніви щодо фізичної можливості здійснення постачання вказаних ТМЦ автомобілем Урал з номерним знаком НОМЕР_1 з огляду на те, що у ФОП ОСОБА_1 , з якою укладений договір на перевезення та яка вказана як перевізник у товарно-транспортних накладних (далі також ТТН) на перевезення пиломатеріалів відсутній вказаний автомобіль. Такий автомобіль відповідно до баз даних ДАІ зареєстрований у Івано-Франківській області.

97. При цьому суд обґрунтовано зазначив про те, що відстань з м. Дніпро до с. Зірне Березнівського району Рівненської області становить 837 км, а максимальна швидкість руху автомобіля «Урал» згідно із технічними характеристиками становить 75 км/год. Відповідно до наданих ТТН перевезення здійснювались, зокрема, 04, 05 червня 2021 року, 07, 08, 09, 10, 11 червня 2021 року, що на думку апеляційного суду фізично неможливо здійснити з урахуванням відстані перевезення, технічних характеристик автомобіля, часу на навантажувально-розвантажувальні роботи, режиму праці і відпочинку водіїв згідно з Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 06 липня 2010 року № 340, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106.

98. Оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення установлених конкретних фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції обґрунтовано констатував, що представлені позивачем документи не підтверджують придбання ним товару у ТОВ «Поліпласт Трейдінг». Наведені обставини у сукупності та взаємозв`язку не дали суду апеляційної інстанції можливості встановити рух активів на шляху до позивача у справі, участь контрагента у такому ланцюгу, реальні зміни майнового стану Підприємства внаслідок таких відносин, його власному капіталі та були цілком об`єктивно розцінені як доказ безтоварності цих операцій, що виключає їх відображення у обліку підприємства й підстави для формування позивачем податкового кредиту та витрат за такими відносинами.

99. Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що господарські відносин між ТОВ «Форест-МКСК» та ТОВ «Поліпласт Трейдінг» не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

100. Ураховуючи зазначені встановлені обставини у даній справі, колегія суддів не може погодитись із доводами позивача про підтвердження реальності здійснення господарських операцій між ним та ТОВ «Поліпласт Трейдінг».

101. При цьому у контексті наявності кредиторської заборгованості по спірних господарських операціях колегія суддів звертає увагу на те, що за умовами договору, укладеного позивачем з ТОВ «Поліпласт Трейдінг», передбачено 100% передоплату за поставлені товари. Водночас станом на час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції у позивача наявна кредиторська заборгованість перед контрагентом ТОВ «Поліпласт Трейдінг». При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що між вказаними товариствами було досягнуто згоди щодо відстрочення здійснення оплати або про зміну умов договору щодо порядку оплати.

102. Підсумовуючи усе вищезазначене колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, що позивач не довів, що він діяв з належною обачністю при виборі контрагента та розумними заходами пересвідчився у достовірності первинних документів, належному їх складенні, на підставі яких сформував показники свого бухгалтерського та податкового обліку.

103. Стосовно доводів позивача про те, що контролюючим органом висновки були зроблені виключно з аналізу податкової інформації, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що дійсно згідно усталеної практики Верховного Суду відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу, зокрема і «Податковий блок», які використовуються контролюючим органом відносно господарюючих суб`єктів, носять інформативний характер, проте в межах цієї справи суд апеляційної інстанції надав оцінку й іншим доказам окремо і в сукупності з інформацією податкового органу, а також вказав на відсутність інших документів, які додатково можуть свідчити про виконання такого роду операцій та розкрити їх зміст.

104. Судами також встановлено, що згідно бухгалтерського обліку Товариства, у період з лютого 2020 року по серпень 2021 року ТОВ «Форест-МКСК» придбало круглих лісоматеріалів в кількості 2 257,327 м.куб. на суму 3 807 150,36 грн.

105. У той же період позивачем передано у виробництво кругляка в кількості 1 915,174 м.куб. на суму 3 147 876,42 грн, а отже станом на 31 серпня 2021 року залишок кругляка становив 342,153 м.куб. на суму 659 273,4 грн.

106. Відповідно до актів переробки з переданого у період з лютого 2020 року по серпень 2021 року у виробництво кругляка ТОВ «Форест-МКСК» було виготовлено готової продукції в кількості 1 063,99 м.куб. на суму 5 034 216,74 грн.

107. Крім того, відповідно до видаткових накладних у період з лютого 2020 року по серпень 2021 року ТОВ «Форест-МКСК» реалізовано готової продукції (виготовленої безпосередньо з кругляка) в кількості 995,32 м.куб. на суму 6 493 488,81 грн.

108. Відтак, у цей період ТОВ «Форест-МКСК» у зв`язку із реалізацією готової продукції (виготовленої безпосередньо з кругляка) в кількості 9 95,32 м.куб. було складено та зареєстровано в ЄРПН податкових накладних на суму 6 595 664,69 грн, в т.ч. ПДВ 102 175,88 грн.

109. Разом із тим, відповідно до актів переробки із залишку готової продукції передано в повторну переробку 64,792 м.куб. на суму 174 795,3 грн.

110. При цьому з огляду на повторну переробку попередніх пиломатеріалів відповідно до наявних видаткових накладних ТОВ «Форест-МКСК» було реалізовано нововиготовленої продукції у кількості 27,189 м.куб. на суму 110 929,10 грн. Із 37,603 м.куб. було виготовлено 1000 шт. піддонів на суму 100 461,19 грн, з яких 546 шт. на суму 60 114,6 грн реалізовано, у т.ч. ПДВ 10 019,1 грн. Податкові накладні зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

111. Таким чином, у період з лютого 2020 року по серпень 2021 року ТОВ «Форест-МКСК» у зв`язку із реалізацією готової продукції (виготовленої у зв`язку із переробкою попередньої продукції) в кількості 27,18 м.куб. було складено та зареєстровано в ЄРПН податкових накладних на суму 110 929,10 грн.

112. Відтак, у вказаний період позивач реалізував готової продукції, виготовленої безпосередньо з кругляка, в кількості 995,32 м.куб. на суму 6 493 488,81 грн та готової продукції, виготовленої у зв`язку із переробкою попередньої продукції, в кількості 27,189 м.куб. на суму 110 929,10 грн.

113. Отже, станом на 31 серпня 2021 року на залишку у ТОВ «Форест-МКСК» обліковувалось готового товару різної номенклатури (з врахуванням повторної переробки готової продукції) в кількості 10,555 м.куб. на суму 31 317,03 грн, у т.ч. ПДВ 6 263,41 грн, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями та матеріальним звітом.

114. Вказані обставини не є спірними та підтверджуються, в тому числі, поясненнями позивача.

115. Водночас як було встановлено апеляційним судом, в ході проведення перевірки було встановлено використання ТОВ «Форест-МКСК» круглих лісоматеріалів не у господарській діяльності підприємства в кількості 168,086 м.куб. на суму ПДВ 55 591,55 грн з огляду на таке.

116. Відповідно до даних ЄРПН за лютий 2020 року - серпень 2021 року підприємством було придбано круглі лісоматеріали в кількості 2 016,6086 м.куб. на суму 3 405 756,01 грн, у т.ч. ПДВ - 681 151,13 грн.

117. При цьому, станом на 01 лютого 2020 року на залишку підприємства згідно із оборотно-сальдовою відомістю по рах.201 (Сировина і матеріали») товари, зокрема круглі лісоматеріали, не обліковувалися.

118. До перевірки ТОВ «Форест-МКСК» представлено меморіальні ордери та попередні калькуляції вартості виробництва продукції власними силами за період з лютого 2020 року по 31 серпня 2021 року, відповідно до яких на виробництво готової продукції передано круглі лісоматеріали у кількості 1 524,69 м.куб., що зазначено в табл. 3.1.1 (зведені дані) акту перевірки.

119. При цьому за даними ЄРПН та податкової звітності ТОВ «Форест-МКСК» реалізація круглих лісоматеріалів за період з лютого 2020 року по серпень 2021 року не відображена.

120. Станом на 31 серпня 2021 року згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рах.201 (Сировина і матеріали) на залишку обліковувалось товару зазначеної номенклатури в кількості 324,062 м.куб. на суму 606 967,68 грн, у т.ч. ПДВ - 121 393,55 грн, що не відповідає залишку товару за результатами проведеної перевірки (відхилення 168,086 м.куб.).

121. Водночас як вірно було встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи будь-які додаткові матеріали та обґрунтування щодо руху та використання у господарській діяльності круглих лісоматеріалів в загальній кількості 168,086 м.куб. зазначеної вище номенклатури позивач не надав.

122. З огляду на наведене апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про використання ТОВ «Форест-МКСК» круглих лісоматеріалів у загальній кількості 168,086 м3 на суму ПДВ у 55 591,55 грн поза межами господарської діяльності.

123. Крім того під час проведення перевірки контролюючим органом за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Форест-МКСК» (рах.26 Готова продукція) встановлено, що станом на 01 лютого 2020 року залишок готової продукції відсутній.

124. За період з 01 лютого 2020 року по 31 серпня 2021 року у виробництво передано круглі лісоматеріали (сосна) в кількості 2 031,49 м.куб. Суми ПДВ придбаного товару включені до складу податкового кредиту.

125. З виробництва за вказаний період отримано та оприбутковано пиломатеріали згідно з наступною номенклатурою:

- пиломатеріали розміром 100х100х4000 у кількості 10 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 20х100х1000 у кількості 6 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 20х100х1500 у кількості 24 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 100х100х70 у кількості 12,975 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 20х100х1200 у кількості 24,792 м.куб;

- пиломатеріали розміром 70х120х4000 у кількості 30 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 16х100х1000 у кількості 203,2 м.куб.

126. Відповідно до матеріальних звітів за період з 01 лютого 2020 року по 31 серпня 2021 року реалізовано зі складу наступну продукцію:

- пиломатеріали розміром 100х100х4000 у кількості 10 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 20х100х1000 у кількості 6 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 20х100х1500 у кількості 24 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 100х100х70 у кількості 6,3 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 20х100х1200 у кількості 24,792 м.куб;

- пиломатеріали розміром 70х120х4000 у кількості 30 м.куб.;

- пиломатеріали розміром 16х100х1000 у кількості 203,2 м.куб.

127. Залишок станом на 31 серпня 2021 року по вказаній номенклатурі становить: 100х100х70 у кількості 6,675 м.куб.

128. При цьому, за даними ЄРПН, за період з 01 лютого 2020 року по 31 серпня 2021 року ТОВ «Форест-МКСК» реалізовано пиломатеріали розміром 16х100х1000 у кількості 89,196 м.куб.

129. Водночас за даними автоматизованої інформаційної системи Податковий блок, в ЄРПН за період з 01 лютого 2020 року по 31 серпня 2021 року контролюючим органом не встановлено реєстрацію ТОВ «Форест-МКСК» податкових накладних на реалізацію продукції наступної номенклатури:

- у вересні 2020 року відповідно до матеріальних звітів реалізовано пиломатеріали розміром 100х100х4000 у кількості 10 м.куб. вартістю 22 652,69 грн та пиломатеріали розміром 20х100х1500 у кількості 24 м.куб. вартістю 54 267,46 грн;

- у жовтні 2020 року відповідно до матеріальних звітів реалізовано пиломатеріали розміром 20х100х1000 у кількості 6 м.куб. вартістю 13 593,10 грн, пиломатеріали розміром 100х100х70 у кількості 6,3 м.куб. вартістю 23 301,61 грн та пиломатеріали розміром 20х100х1200 у кількості 24 м.куб. вартістю 71 588,01 грн;

- у грудні 2020 року відповідно до матеріальних звітів реалізовано пиломатеріали розміром 70х120х4000 у кількості 12 м.куб. вартістю 38 466,84 грн;

- у січні 2021 року відповідно до матеріальних звітів реалізовано пиломатеріали розміром 16х100х1000 у кількості 114,004 м.куб. вартістю 401 686,57 грн;

- у березні 2021 року відповідно до матеріальних звітів реалізовано пиломатеріали розміром 20х100х1200 у кількості 0,792 м.куб. вартістю 1 608,20 грн;

- у травні 2021 року відповідно до матеріальних звітів реалізовано пиломатеріали розміром 70х120х4000 у кількості 18 м.куб. вартістю 57 700,14 грн.

130. Всього встановлено реалізацію пиломатеріалів без реєстрації в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 684 864,62 грн.

131. У поданому ТОВ «Форест-МКСК» запереченні від 24 листопада 2021 року (вх. №34553/6/17-00 від 25 листопада 2021 року) до акту перевірки № 7495/17-00-07-03/43010415 від 04 листопада 2021 року будь-які додаткові матеріали та обґрунтування щодо руху та використання у господарській діяльності круглих лісоматеріалів в загальній кількості 168,086 м.куб. зазначеної вище номенклатури відсутні.

132. Оцінивши первинні документи бухгалтерського обліку та податкову звітність позивача, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого, що відповідач мав достатні правові підстави для висновку про те, що ТОВ «Форест-МКСК» в порушення пункту 189.1 статті 189, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України занизило податкові зобов`язання з ПДВ на 136 972,92 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за серпень 2021 року в розмірі 136 973 грн.

133. Колегія суддів звертає увагу, що доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зазначені ним в позовній заяві та касаційній скарзі в контексті спірних правовідносин не спростовують обґрунтованих висновків суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, та, насамперед, стосуються намагання позивача здійснити переоцінку обставин.

134. При цьому зазначене стосується і доводів позивача, наведених у касаційній скарзі, щодо неврахування апеляційним судом окремих висновків Верховного Суду, на думку позивача, у подібних правовідносинах. Так, позивач посилається на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування у цій справі норм права, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду.

135. Аналіз висновків суду апеляційної інстанції у цій справі та в наведених позивачем рішеннях судів касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. При цьому у наведених позивачем постановах Верховного Суду, зокрема наголошувалось саме про необхідність дослідження сукупності обставин справи та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій у конкретному спірному випадку.

136. Таким чином, наведені скаржником судові рішення ухвалені за інших фактичних обставин справи, встановлених судами, тому посилання на те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції у цій справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, не знайшли свого підтвердження.

137. Суд апеляційної інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи та надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові, апеляційній скарзі податкового органу та відзиві на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.

138. Переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи, правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, колегія суддів Верховного Суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Товариства слід залишити без задоволення.

139. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

140. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

141. З огляду на наведене, касаційна скарга ТОВ «Форест-МКСК» не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-МКСК» залишити без задоволення.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі № 460/18352/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов