Справа № 460/12825/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2024 року м. Рівне №460/12825/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення №31 від 12.06.2024 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди провадження підприємницької діяльності за 2001-2003 роки та період навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986; зобов`язання призначити пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.12.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2024 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 01.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що рішенням відповідача від 12.06.2024 №31 протиправно відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з підстав недостатнього страхового стажу не менше 25 років, оскільки не зараховано періоди провадження підприємницької діяльності за 2001-2003 роки. При цьому, також вважає, що до загального стажу протиправно не враховано період навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986. Вказує, що вказані періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу, позаяк відсутність даних про сплату страхових внесків не може бути належною підставою для відмови у призначенні пенсії, а тому має достатній страховий стаж для призначення пенсії. За наведеного, просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач у встановлений судом строк відзивів на позов не подали. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідженням письмових доказів, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та є громадянкою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 01.01.1994 Рівненською облдержадміністрацією.

Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області №1731 від 23.11.2023, позивач дійсно проживає та зареєстрована в смт Степань Сарненського району Рівненської області з 16.05.1989 по даний час.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, смт Степань Сарненського району Рівненської області до 01.01.2015 відносилося до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона).

07.03.2024 позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до службової записки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №6088/03-16 від 04.04.2024 за результатами перевірки правильності призначення пенсії, ОСОБА_1 припинена до з`ясування. Встановлено, що у інформації наданої ГУ ДПС у Рівненській області відсутні дані щодо помісячної сплати єдиного податку з фізичних осіб; необхідно терміново до 20.04.2024 долучити довідку про помісячну сплату страхових внесків за період провадження фізичною особою підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.07.2001 по 31.12.2003 видану на підставі первинних документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №31 від 12.06.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з тієї підстави, що відсутній необхідний страховий стаж.

У вказаному рішенні зазначено про те, що дата звернення 22.12.2023, вік заявника на дату звернення 54 роки 11 місяців 26 днів. Документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 5 років за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю. Необхідний страховий стаж зі зниженням пенсійного віку та відповідно страхового стажу на 5 років становить 25 років (30 5). Страховий стаж особи становить 23 роки 10 місяців 8 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період провадження підприємницької діяльності з 01.07.2001 по 31.12.2003, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація про сплату страхових внесків. Листом ГУ ДПС у Рівненській області №8380/5/17-00-24-08-05 від 22.05.2024 на запит, повідомлено, що ОСОБА_1 з 27.06.2001 по 22.03.2013 перебувала на податковому обліку Сарненської ДПІ, як платник податків за основним місцем обліку, проте інформація про сплату податків та отриманих доходів за період з 01.07.2001 по 31.12.2003 відсутня.

Також, 05.09.2024 був направлений адвокатський запит до відповідача щодо надання інформації про причини незарахування періоду навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986 до страхового стажу ОСОБА_1 .

Листом №1700-0202-8/52206 від 12.09.2024 відповідач повідомив, що у Дипломі серії НОМЕР_2 вказано, що позивач з 1984 року по 1989 рік навчалась у двох навчальних закладах: у Лісінському лісгосп-технікумі та Березнівському лісному технікумі по спеціальності «лісове господарство». Інформація про період та форму навчання ОСОБА_1 у Лісінському лісгоспі-технікумі з 01.09.1984 по 09.09.1986 потребує уточнення, оскільки в електронній пенсійній справі відсутні підтверджуючі документи (довідки) із зазначенням відповідного періоду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та діями відповідача щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-ІV. Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років, з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років, з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років, починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом шостим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІ особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Суд звертає увагу на те, що за змістом примітки до пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ для встановлення початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки постійне проживання або робота в зоні гарантованого добровільного відселення протягом усього періоду з моменту аварії по 31 липня 1986 року не є обов`язковим; достатньо, що особа, яка звернулася за призначенням пенсії, постійно проживала або працювала у вказаній зоні певний час у період з моменту аварії (тобто 26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (із змінами в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №22-1).

Вказаний порядок прийнято відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відтак, механізм реалізації права, передбаченого законом, зокрема, щодо переліку документів, необхідних для призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко передбачений Порядком №22-1.

З аналізу наведених норм слідує, що документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи є (1) довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) та (2) посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Приписами пункту 4 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Відповідно до статті 15 Закону Закону №796-ХІІ довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Згідно з положеннями статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу наведених нормативно-правових актів слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали (працювали), зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - не менше чотирьох років станом на 01.01.1993.

Матеріалами справи підтверджується та відповідно до змісту рішення №31 від 12.06.2024 не заперечується пенсійним органом, що ОСОБА_1 має право на зниження пенсійного віку на 5 років за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки станом на 01.01.1993 позивач прожила на території зони посиленого радіоекологічного контролю більше 4 років (а також в подальшому достатню кількість років, що дає право на зниження пенсійного віку максимально на 5 років).

Однією з обов`язкових умов призначення пенсії на пільгових умовах за статтею 55 Закону №796-ХІІ, є досягнення особою відповідного віку.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років.

За наведеного, з урахуванням зменшення пенсійного віку на 5 років, достатній вік позивача для призначення пенсії має становити 55 років (60 5).

У спірному рішенні відповідача зазначено про те, що дата звернення за призначенням пенсії 22.12.2023, вік заявника на дату звернення 54 роки 11 місяців 26 днів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, з урахуванням зниження пенсійного віку на 5 років, вона має право на призначення пенсії з 27.12.2023 (день досягнення пенсійного віку). Тому, вказана умова є дотриманою.

Спірним питанням у межах даної справи є наявність у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За наведеного, суд наголошує, що вирішальною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах за статтею 55 Закону №796-ХІІ є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відтак, необхідний страховий стаж позивача, з урахуванням зменшення на 5 років, має становити не менше 25 років (30 5).

Відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період провадження підприємницької діяльності з 01.07.2001 по 31.12.2003, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація про сплату страхових внесків; листом ГУ ДПС у Рівненській області №8380/5/17-00-24-08-05 від 22.05.2024 на запит, повідомлено, що ОСОБА_1 з 27.06.2001 по 22.03.2013 перебувала на податковому обліку Сарненської ДПІ, як платник податків за основним місцем обліку, проте інформація про сплату податків та отриманих доходів за період з 01.07.2001 по 31.12.2003 відсутня.

Щодо правомірності відмови для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду провадження підприємницької діяльності з 01.07.2001 по 31.12.2003, що становить 2 роки 6 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За правилами частини 1 статті 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з підпункту 3 підпункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності була запроваджена Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» №727/98 від 03.07.1998, який діяв до 01.01.2012, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

З 01.01.2012 і по даний час діють положення Податкового кодексу України, у главі 1 розділу XIV якого встановлено правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Пунктом 291.2. статті 291 цієї глави визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку №22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» №793 від 03.10.2018 внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: «Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець з 21.06.2001 по 20.03.2013; види діяльності за КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний), 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Позивачу видано Свідоцтво про державну реєстрацію суб?єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця Сарненською райдержадміністрацією розпорядженням №229 від 21.06.2001, про що зроблено запис 18 червня 2001 року у журналі обліку реєстраційних справ за №771. Також, ОСОБА_1 було видано свідоцтво про сплату єдиного податку від 01 липня 2001 року серії №241184. Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 узята на облік в органах податкової служби 27.06.2001 за №998, що підтверджується копією довідки №59 від 14.04.2009.

Відповідно до Листа ГУ ДПС у Рівненській області №1324/6/17-00-24-08-06 від 14.02.2024, ФОП ОСОБА_1 в період з 27.06.2001 (перебувала на обліку) по 30.06.2001, з 01.01.2013 по 22.03.2013 перебувала на загальній системі оподаткування. В період з 01.07.2001 по 31.12.2012 ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування та сплачувала єдиний податок з фізичних осіб.

Окрім того, суд враховує, що позивач зі свого боку вчинив всі залежні від нього дії для підтвердження факту зайняття підприємницькою діяльністю та сплати податків за період з 01.07.2001 по 31.12.2003.

Так, на адвокатський запит від 30.07.2024 щодо надання інформації по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за період з 01.07.2001 по 31.12.2003 року, Головне управління ДПС у Рівненській області листом №7601/6/17-00-24-01-06 від 05.08.2024 повідомило, що відсутня інформація про сплату податків, страхових внесків та отриманих доходів по ФОП ОСОБА_1 , а також копії свідоцтва про систему оподаткування за період з 01.07.2001 по 31.12.2003.

Крім того, були надіслані адвокатські запити №201-3 від 06.08.2024 до Архівного віллілу Сарненської районної державної адміністрації, №200-3 від 06.08.2024 до комунальної установи «Трудовий архів» Сарненської міської ради, №207-3 від 12.08.2024 до Державного архіву Рівненської області з метою встановлення установи, до якої передавалися на зберігання вище згадані документи. Однак, до жодної із вказаних юридичних осіб документи ФОП ОСОБА_1 не передавалися.

На адвокатський запит №212-3 від 20.08.2024, Головне управління ДПС у Рівненській області листом №8487/6/17-00-24-01-06 від 26.08.2024 повідомило, що відповідно до положень Переліку №578/5 належні документи щодо відображення звітності позивача підлягали знищенню, оскільки закінчився строк їх зберігання.

Разом з тим, матеріали справи не містять і доказів заборгованості щодо сплати податків, зборів чи інших обов`язкових платежів за весь спірний період здійснення підприємницької діяльності. Відповідачем не надано суду жодної інформації про наявність заборгованості позивача за платежами до Пенсійного фонду України.

У свою чергу, відсутність заборгованості перед податковим та пенсійним органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.

Як вже зазначалось, у спірному рішенні відповідач вказав, що до страхового стажу не зараховано період провадження підприємницької діяльності з 01.07.2001 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Суд наголошує, що відсутність даних про сплату страхових внесків (єдиного внеску) сама по собі не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду зайняття позивачем підприємницькою діяльністю, оскільки така інформація відсутня не з вини позивача, тобто у зв`язку з обставинами, що не залежали від його волі і на які він не міг вплинути.

Крім того, суд зазначає, що дії відповідача при відмові у зарахуванні до страхового стажу позивача відповідного періоду зайняття підприємницькою діяльністю, є непропорційними заявленій легітимній меті, тому їх не можна вважати такими, які вчинені добросовісно та розсудливо.

Згідно зі статтею 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Зазначене свідчить на користь того, що платник податків не може нести відповідальності чи зазнавати негативних наслідків через не збереження чи знищення державними органами старих відомостей з баз даних, які необхідні йому для підтвердження виду системи оподаткування, на якій перебував такий платних, з метою захисту його соціальних прав отримання пенсії в майбутньому.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 01.07.2001 по 31.12.2003, що становить 2 роки 6 місяців.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №31 від 12.06.2024 про відмову у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідач у рішенні про відмову у призначенні пенсії вказав, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 10 місяців 8 днів. Вказане підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком стажу за формою РС-право.

За наведеного, з урахуванням 2 років 6 місяців (періоду з 01.07.2001 по 31.12.2003), які підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, загальний страховий стаж позивача, який враховується при призначенні пенсії становить 26 років 4 місяці 8 днів.

Таким чином, у ОСОБА_1 наявний необхідний страховий стаж понад 25 років.

Отже, позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особа, яка має достатній страховий стаж.

При цьому, щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986, суд зазначає таке.

05.09.2024 представником позивача був направлений адвокатський запит до відповідача щодо надання інформації про причини незарахування періоду навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986 до страхового стажу ОСОБА_1 .

Листом №1700-0202-8/52206 від 12.09.2024 відповідач повідомив, що у Дипломі серії НТ №061213 вказано, що позивач з 1984 року по 1989 рік навчалась у двох навчальних закладах: у Лісінському лісгосп-технікумі та Березнівському лісному технікумі по спеціальності «лісове господарство». Інформація про період та форму навчання ОСОБА_1 у Лісінському лісгоспі-технікумі з 01.09.1984 по 09.09.1986 потребує уточнення, оскільки в електронній пенсійній справі відсутні підтверджуючі документи (довідки) із зазначенням відповідного періоду.

Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 05.09.1986, ОСОБА_1 змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». Відповідно до диплому НОМЕР_4 від 01.03.1989, ОСОБА_4 вступила в 1984 році до Лісінського лісгоспу-технікуму і в 1989 році закінчила курс Березнівського лісного технікуму по спеціальності «Лісове господарство».

Згідно з довідкою №149 від 01.12.2023, виданою ВСП «Березнівський лісотехнічний коледж» НУВГП, ОСОБА_4 була переведена з Лісінського лісгосп-технікуму і зараховано у число учнів Березнівського лісного технікуму на денну форму навчання за спеціальністю «Лісове господарство» 10.09.1986, згідно наказу №80-у від 10.09.1986.

Згідно з розрахунком стажу позивача за формою РС-право та рішення Головного управління ПФУ в Рівненській області від 12.06.2024 №31, відсутній період навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В свою чергу, за вимогами пункту 8 Постанови №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За наведеного слідує, що лише за відсутності достатніх відомостей у дипломі, наявні підстави для додаткового підтвердження періоду навчання.

В свою чергу, пенсійним органом не зараховано період навчання позивача з 01.09.1984 по 09.09.1986, оскільки позивач «з 1984 року по 1989 рік навчалась у двох навчальних закладах: у Лісінському лісгосп-технікумі та Березнівському лісному технікумі».

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 було переведено з Лісінського лісгосп-технікуму і зараховано у число учнів Березнівського лісного технікуму на денну форму навчання за спеціальністю «Лісове господарство» 10.09.1986. Тобто, з моменту вступу до навчального закладу по зазначену дату позивач навчалась у Лісінському лісгосп-технікумі (з 01.09.1984 по 09.09.1986).

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 є протиправною. Відтак, період навчання у Лісінському лісгосп-технікумі з 01.09.1984 по 09.09.1986 підлягає зарахуванню до її загального страхового стажу.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особа, яка має достатній страховий стаж, а також станом на 01.01.1993 прожила на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років та прожила достатню кількість років в цій зоні для зменшення пенсійного віку на 5 років максимально.

Суд повторює, що відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто 55 річного віку досягла 26.12.2023.

Матеріалами справи підтверджується, що до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії позивач первинно звернулась 22.12.2023, то в даному випадку пенсія підлягає призначенню саме 27.12.2023, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, оскільки звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, а саме 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №31 від 12.06.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 27.12.2023 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зарахувавши до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.07.2001 по 31.12.2003 та період навчання з 01.09.1984 по 09.09.1986.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м.Рівне, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко