Справа № 712/12829/24
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/168/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.В.,

за участі адвоката Сененко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1685/М/2024 від 15 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП і закрити справу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1685/М/2024 від 15 жовтня 2024 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність чинного військово-облікового документа.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він заявляв клопотання про надання можливості скористатись правом на професійну правничу допомогу, але у вказаному клопотанні було відмовлено, а під час притягнення до адміністративної відповідальності представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснювалось фото та відеофіксування, що є порушенням чинного законодавства України.

Крім того, він пред`являв співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 про виключення його з військового обліку на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому він не належить до жодної із зазначених у ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» категорій, оскільки не є військовозобов`язаним.

У позовній заяві також зазначено, що до правовідносин підлягають застосуванню положення примітки до ст. 210 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13 листопада 2024 року до суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідач проти задоволення позову заперечує. Відзив обгрунтовано тим, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було з`ясовано, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у жодному ІНФОРМАЦІЯ_4 та що в нього відсутній військово-обліковий документ. Під час розгляду справи він жодних клопотань не заявляв, жодного доказу до матеріалів справи не долучав, права йому були ро`зяснені. Відповідач також просить врахувати, що відповідач безпричинно не оформив військово-обліковий документ у застосунку «Резерв+» самостійно, а ненадання позивачем військово-облікового документа підтверджується і відсутністю штампа ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасовому посвідченні про виключення з військового обліку, копію якого додано до позовної заяви.

Відзиву на позов від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не надходило.

У вступному слові представник позивача адвокат Сененко К.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила врахувати, що тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 з військового обліку є його військово-обліковим документом, який він пред`являв у ІНФОРМАЦІЯ_4 , але співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 на це уваги не звернули.

Представники відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини

За змістом ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1) військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом установлено, що 14 жовтня 2024 року офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 капітан ОСОБА_2 склав протокол № 1685/М/2024 про те, що 14 жовтня 2024 року в ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутній чинний військово-обліковий документ. В ході розгляду справи з пояснень ОСОБА_1 установлено, що він має військовий квиток, але забув його вдома. Дане діяння є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ зі змінами, та абз. 3 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р., що становить склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 10:00 год. 15 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 302. Права за ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснено. Від пояснень та/або підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків.

Постановою № 1685/М/2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_3 від 15 жовтня 2024 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Указаною постановою встановлено, що 13 жовтня 2024 року о 19.30 год. під час планового оповіщення уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено ОСОБА_1 , який у порушення с. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав при собі військово-облікового документа у зв`язку з тим, що забув такий документ вдома. Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 було повідомлено та роз`яснено; зауважень до протоколу не надав; клопотань про відкладення справи не заявляв. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду, яке передбачено ч.3 ст. 210-1 КУпАП, то на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Судом також установлено, що 27 грудня 2004 року Черкаською виправною колонією №62 видано довідку про те, що ОСОБА_1 відбував покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у місцях позбавлення волі з 22 вересня 2002 року по 30 грудня 2004 року, звідки звільнений постановою Придніпровського районного суду м.Черкас від 23 грудня 2004 року, УДЗ, невідбутий строк 8 місяців 29 днів.

За змістом п. 5 «г» ст. 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на 27 грудня 2004 року і на 11 липня 2005 року) виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

11 липня 2005 року ІНФОРМАЦІЯ_6 військовозобов`язаному ОСОБА_1 було видано тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 (замість військового квитка), з якого вбачається, що він виключений з військового обліку за п. 5 «г» ст. 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній з 18 травня 2024 року) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Частиною 6 ст. 37 вказаного Закону (в редакції, чинній з 18 травня 2024 року) передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі. У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

За змістом пункту 4 розділу «Загальні питання» Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України; особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Наявні в справі матеріали свідчать про те, що 14 жовтня 2024 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також 15 жовтня 2024 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 не надав свого військово-облікового документа.

Суд також враховує, що під час розгляду цієї справи в суді ОСОБА_1 не надав доказів надання письмових пояснень чи заявлення письмових клопотань начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 про врахування та взяття до уваги наявного в нього тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 про виключення з військового обліку від 11 липня 2005 року.

У позовній заяві позивачем також зазначено, що йому не було надано можливість скористатися юридичною допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Суд зауважує, що доводи позивача про заявлені ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення клопотання забезпечити його правничою допомогою адвоката не підтверджуються належними й допустимими доказами,. Крім того, відсутні будь-які відомості про виклик адвоката чи про будь-які перешкоди викликаному адвокату потрапити до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 на розгляд справи за участі ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача про незастосування положень ст. 210-1 КУпАП з огляду на примітку до ст. 210 КУпАП, то суд зауважує наступне.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Судом встановлено, що в наданій до відзиву обліковій картці на ОСОБА_1 , роздрукованій із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не вказано номер і дату видачі відповідного тимчасового посвідчення про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, а також міститься суперечлива інформація про те, що 19 грудня 2002 року його виключено з військового обліку, а 07 липня 2005 року взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, наявні в базах даних персональні дані ОСОБА_1 не дозволяли співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 дійти однозначного висновку про виключення його з військового обліку, за відсутності первинного письмового документу - тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 про виключення з військового обліку.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 33, 210-1, 222, 258, 293КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 80, 94, 159-162, 167, 286 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено о 17 год. 15 хв. 9 грудня 2024 року.

Суддя: Я.В. Пересунько