Справа № 759/21736/24
Суддя: Кравченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21736/24

пр. № 2-а/759/261/24

18 листопада 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Бондарчук М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудими Сергія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудими Сергія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позов обґрунтований тим, що:

-12 жовтня 2024 року близько о 00 год 00 хв, після відбою повітряної тривоги та повернення з укриття станції метро «Академмістечко», біля будинку 16/80 по вулиці Чорнобильська в місті Києві, лейтенант поліції Гудима С.Ю. виніс постанову серії ЕНА №3245824 від 12.10.2024 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, і наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн;

-постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 12.10.2024 о 00 год 08 хв керувала транспортним засобом, що має технічні несправності зовнішніх світлових приладів, а саме встановлені світлові покажчики поворотів червоного кольору, які не відповідають п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушила п .31.4.3 Правил дорожнього руху (далі - Правила);

-проте, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази на підставі яких встановлено те, що позивачем порушено пункт 31.4.3. Правила дорожнього руху, таких доказів при розгляді справи відповідачем 1 позивачу не надано.

29.10.2024 суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, зобов`язав позивача:

1)надати докази надсилання відповідачем копії позовної заяви та доданих до неї документів;

2)зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, його засоби зв`язку, відомості про наявність або відсутність у відповідачки електронного кабінету у строк, що становить 5 днів з дня вручення позивачеві цієї ухвали.

04 листопада 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява про усунення позивачкою недоліків з наданням доказів направлення відповідачеві інспектору 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудимі Сергію Юрійовичу копії позовної заяви з додатками на відому адресу місця роботи. Крім того, у зв`язку з неможливістю отримати витребувану судом інформацію, а саме реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу електронної пошти, відомі засоби зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету Гудими С.Ю. , позивачка звернулась із клопотанням про витребування:

-доказу наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача Гудими С.Ю. ;

-доказу наявності у Гудими С.Ю. адреси електронної пошти;

-доказу наявності у Гудими С.Ю. засобів зв`язку;

-відомості про наявність або відсутність у Гудими С.Ю. електронного кабінету в ЄСІКС.

06.11.204 суд постановив ухвалу про витребування у Департаменту патрульної поліції зазначених вище доказів та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на 18.11.2024.

12.11.2024 суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява позивачки про розгляд справи без її участі.

14.11.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява Департаменту патрульної поліції про виконання ухвали суду, в якій надав відомості, витребувані судом.

15.11.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

15.11.2024 від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій зазначила, що аргументи, викладені у відзиві, не спростовують тверджень позивачки, наведених у позовній заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених зокрема у ст. 286 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Надання відповіді на відзив та надання заперечення у цій категорії справ не передбачено. Отже, відповідь на відзив ОСОБА_1 суд не враховує.

18.11.2024 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Щур І.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю.

Відповідач інспектор 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудима Сергій Юрійович у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке.

12 жовтня 2024 року близько о 00 год 00 хв, після відбою повітряної тривоги та повернення з укриття станції метро «Академмістечко», біля будинку 16/80 по вулиці Чорнобильська в місті Києві, лейтенант поліції Гудима С.Ю. виніс постанову серії ЕНА №3245824 від 12.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, і наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн

Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_1 12.10.2024 о 00 год 08 хв керувала транспортним засобом, що має технічні несправності зовнішніх світлових приладів, а саме встановлені світлові покажчики поворотів червоного кольору, які не відповідають п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушила п.31.4.3 Правил дорожнього руху. (а.с. 15-17 ).

Позивачка заперечувала проти вчинення нею адміністративного правопорушення, та зазначила, що керує автотранспортним засобом заводської комплектації, який пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, яка полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам в Україні.

На підтвердження своїх доводів, позивачка долучила копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Україні серії НОМЕР_1 виданого 17.05.2023 ТСЦ 8041 (а.с. 12-13).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2 частини 1 статті 5 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, суд при вирішенні цієї справи має перевірити правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частина перша статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон) транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів. Правила ввезення транспортних засобів на територію України визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 32 Закону переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 34 Закону державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

У протоколі серії ЕНА №324 від 12.10.2024 зазначено, що 12.10.2024 о 00 годині 08 хвилин водій керував транспортним засобом, у якого колір зовнішнього світлового приладу (покажчик повороту) не відповідав вимогам ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.4.3. Правил.

Згідно з п.31.4.3. Правил, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

Зовнішні світлові прилади:

-кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

-порушено регулювання фар;

-не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

-на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі й лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

-на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Правила користування зовнішніми світловими приладами врегульовані розділом 19 Правил.

Відповідно до п. 19.1. Правил, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

-на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;

-на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;

-на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Відповідно до п. 9.1.а. сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту, є попереджувальними сигналами.

Отже, законодавець розмежовує поняття "зовнішній світловий прилад" та "попереджувальний сигнал". При цьому диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за використання зовнішніх світлових приладів та їх переобладнання з порушенням відповідних стандартів, і не охоплює використання попереджувальних сигналів.

З огляду на те, покажчик поворот не відноситься до зовнішніх світлових приладів, а є попереджувальним сигналом, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Будь-яких доказів переобладнання транспортного засобу після його державної реєстрації відповідач не надав.

Окрім того, на підтвердження своїх аргументів Департамент патрульної поліції надав відеозапис події, який створено 12.10.2024 за допомогою реєстратора ID472903.

Суд зауважує, що на вказаному відеозаписі не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом з несправним покажчиком повороту.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У статті 62 Конституції України наголошує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України».

Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи, що розглядається, не містить доказів учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 121 КУпАП, поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА №324 від 12.10.2024 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 121, а провадження у справі - закриттю.

Водночас суд акцентує, що відповідно до ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

У заяві позивач зазначив відповідачем Управління патрульної поліції в місті Києві, інспектора 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудиму Сергія Юрійовича.

Верховний Суд у постановах від 26.12.2019 у справі № 724/716/16, від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17, від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 зазначив, що «частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені державної влади.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення».

Інспектор 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудима Сергій Юрійович, який виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3245824 від 12.10.2024 року, є працівником Департаменту патрульної поліції в місті Києві.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України №73 від 06.10.2015, структурні підрозділи патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, позовна вимога до інспектора 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудими Сергія Юрійовича задоволенню не підлягає.

Отже, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачка при поданні заяви сплатила судовий збір у сумі 484,48 гривень, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» № 9357-7494-8017-7484 від 17.10.2024 (а.с. 22).

Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, судовий збір у сумі 484,48 гривень підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 2, 3, 5, 7, 9, 77, 79, 90, 132, 134, 139, 241-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудими Сергія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції Гудими Сергія Юрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484,48 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646).

Суддя Ю.В. Кравченко