Справа № 300/6706/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2024 р. справа № 300/6706/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Буженко Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Позов обґрунтований тим, що позивач проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . На даний час період, в нього виникла необхідність у звільненні з військової служби на підставі абз. 7 пп. "г", п.2, ч. 4, ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", а саме - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею - ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024. 14.05.2024 позивачем подано відповідний рапорт до відповідача. 05.08.2024 надійшов лист-відповідь від 29.07.2024 від відповідача. У вказаному листі відповідач фактично відмовляє позивачу у звільненні з військової служби у зв`язку з тим, що рапорт позивача від 14.05.2024 на думку відповідача, поданий не по команді. Враховуючи наведене, позивач вважає протиправними дії відповідача, що полягають у звільненні з військової служби.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов (а.с.47-48).
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 18.09.2024. У даному відзиві стосовно позовних вимог відповідач заперечив. Зазначив, що як вбачається зі змісту позовної заяви позивач вважає, що лист в/ч НОМЕР_1 №7817 від 29.07.2024 є фактичною відмовою у задоволенні рапорту позивача від 14.05.2024 про звільнення з військової служби, однак зазначений лист є фактично відповіддю на скаргу позивача від 04.07.2024 до якої долучена лише копія рапорту позивача. Оскільки, розгляд копії рапорту поданого представником законодавством України не передбачено, а тому лист відповідача від 29.07.2024 є результатом розгляду скарги позивача від 04.07.2024. Крім того, звернув увагу на те, що у Івано-Франківському окружному адміністративному суді розглядається справа №300/5877/24 за позовом позивача до відповідача, у якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді рапорту від 14.05.2024 та зобов`язати відповідача звільнити з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею ОСОБА_2 . Таким чином, позивач визнає, що станом на момент відкриття провадження у справі №300/6706/24 рапорт від 14.05.2024 не розглянутий відповідачем, а отже предмет позову відсутній. Просив відмовити у задоволенні позову.
Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій просить позовні вимоги задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві, а також зазначає, що 08.08.2024 на адресу суду направлено заяву про зміну підстав позову по справі №300/5877/24, з вимогою визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові у задоволенні рапорту позивача від 14.05.2024, проте ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 заяву про зміну підстав позову повернуто без розгляду. У зв`язку з цим, виникла необхідність у зверненні до суду із ще одною позовною для визнання протиправною саме відмови у розгляді рапорту, а не бездіяльності як у попередній позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану в Україні та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 подав командиру Військової частини НОМЕР_1 рапорт, в якому просив звільнити його з військової служби через сімейні обставини - у зв`язку з наявністю рідної бабусі - ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду. До вказаного рапорту долучив засвідчену копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 , засвідчену копію паспорту, РНОКПП та пенсійного посвідчення ОСОБА_3 , засвідчену копію паспорту, РНОКПП та свідоцтва про народження ОСОБА_1 , оригінал посвідчення помічника фізичної дієздатної особи №41 від 30.04.2024, оригінал рішення виконкому Тлумацької міської ради від 25.04.2024 №109, оригінал висновку лікарської консультативної комісії від 25.03.2024 про необхідність постійного догляду, оригінал повного витягу з ДРАЦС про народження ОСОБА_1 , оригінал заяви ОСОБА_3 від 01.05.2024, засвідчену оригінальною мокрою печаткою Тлумацької міської ради про неможливість здійснення догляду, оригінал акту про фактичне місце проживання від 01.05.2024 з мокрими печатками Тлумацької міської ради, нотаріально завірена копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , засвідчена адвокатом копія адвокатського свідоцтва, адвокатський ордер (а.с.30).
Вказаний рапорт надіслав через АТ "Укрпошта" рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32).
Відповідно відмітки відділення зв`язку АТ "Укрпошта, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено особисто 30.05.2024 (а.с. 33-34)
30.05.2024 з метою отримання відомостей про результати розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби від 14.05.2024 на адресу відповідача подано адвокатський запит (а.с. 35).
Відповідно відмітки відділення зв`язку АТ "Укрпошта, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено особисто 11.06.2024 (а.с. 36-37).
04.07.2024, у зв`язку з відсутністю відповіді на вищезгадані рапорт від 14.05.2024 та адвокатський запит від 30.05.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено скаргу на недбале відношення відповідальних осіб в/ч НОМЕР_1 до виконання своїх службових обов`язків (а.с. 38).
05.08.2024 через оператора поштового зв`язку надійшов лист-відповідь від 29.07.2024 №7917 від Військової частини НОМЕР_1 . У вказаному листі відповідач фактично відмовляє позивачу у звільненні з військової служби у зв`язку з тим, що рапорт ОСОБА_1 від 14.05.2024 на думку відповідача поданий не по команді, що у свою чергу унеможливлює його розгляд командуванням в/ч НОМЕР_1 та прийняття відповідного рішення за результатами розгляду (а.с.40-41).
Враховуючи викладене, просить визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові у звільненні позивача з військової служби з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею - ОСОБА_2 , що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024 та зобов`язати відповідача звільнити позивача з військової служби у зв`язку а призовом за мобілізацією під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею - ОСОБА_2 , що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024, у зв`язку з цим позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.
Вказане кореспондується також з положеннями частини першої статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).
Згідно з частиною другою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно з пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Згідно з пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі по тексту Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Судом встановлено, що позивачем надіслано на адресу Військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби на підставі абз. 7 пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", датований 14.05.2024.
30.05.2024 з метою отримання відомостей про результати розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби від 14.05.2024 на адресу відповідача подано адвокатський запит (а.с. 35).
Відповідно відмітки відділення зв`язку АТ "Укрпошта, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено особисто 11.06.2024 (а.с. 36-37).
04.07.2024, у зв`язку з відсутністю відповіді на вищезгадані рапорт від 14.05.2024 та адвокатський запит від 30.05.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено скаргу на недбале відношення відповідальних осіб в/ч НОМЕР_1 до виконання своїх службових обов`язків (а.с. 38).
05.08.2024 через оператора поштового зв`язку надійшов лист-відповідь від 29.07.2024 №7917 від Військової частини НОМЕР_1 . У вказаному листі відповідач фактично відмовляє позивачу у звільненні з військової служби у зв`язку з тим, що рапорт ОСОБА_1 від 14.05.2024 на думку відповідача поданий не по команді, що у свою чергу унеможливлює його розгляд командуванням в/ч НОМЕР_1 та прийняття відповідного рішення за результатами розгляду (а.с.40-41).
Суд погоджується з твердженням відповідача, що лист в/ч НОМЕР_1 №7817 від 29.07.2024 є відповіддю на скаргу позивача від 04.07.2024, зокрема у даному листі, зокрема, зазначено: "Розглядом Вашої скарги від 04.07.2024 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 14.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі абз. 5 пп. "г" п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу", встановлено наступне. Ознайомившись з копією вказаного Вами рапорту, яка додана до скарги, повідомляю…".
Враховуючи викладене, оскільки, розгляд копії рапорту поданого представником законодавством України не передбачено, а тому лист відповідача від 29.07.2024 є результатом розгляду скарги позивача від 04.07.2024.
Крім того, суд звертає увагу на те, що на розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суді перебуває справа №300/5877/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді рапорту від 14.05.2024 та зобов`язати відповідача звільнити з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею ОСОБА_2 .
Таким чином, позивач визнає, що станом на момент відкриття провадження у справі №300/6706/24 рапорт від 14.05.2024 не розглянутий відповідачем, а отже предмет позову відсутній.
Також суд зазначає, що у відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що 08.08.2024 на адресу суду направлено заяву про зміну підстав позову по справі №300/5877/24, з вимогою визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові у задоволенні рапорту позивача від 14.05.2024, проте ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 заяву про зміну підстав позову повернуто без розгляду. У зв`язку з цим, виникла необхідність у зверненні до суду із ще одною позовною заявою для визнання протиправною саме відмови у розгляді рапорту, а не бездіяльності як у попередній позовній заяві.
Отже, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у відмові у звільненні позивача з військової служби з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею - ОСОБА_2 , що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024 та зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби у зв`язку з призовом за мобілізацією під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею - ОСОБА_2 , що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024, є передчасними, оскільки судом у справі №300/5877/24 не прийнято рішення за позовом ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, що полягає у не розгляді рапорту від 14.05.2024 про звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею ОСОБА_2 , що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024 та зобов`язання в/ч НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби у зв`язку з призовом за мобілізацією під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною бабусею - ОСОБА_2 , що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.03.2024.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,- відмовити.
Сторонам рішення надіслати через підсистему Електронний суд.
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.