Справа № 160/12617/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відповідача-1: Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради, Відповідача-2: Криворізької міської ради про визнання протиправними дій та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул,
Обставини справи: через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відповідача-1: Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради, Відповідача-2: Криворізької міської ради, в якій позивач просить суд:
- визнати обмеження трудового права ОСОБА_1 . Департаментом адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради на укладення трудового договору фактом вимушеного прогулу за попереднім місцем роботи протиправним;
- визнати відмову Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради у працевлаштуванні ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що містить ознаки дискримінації;
- визнати дії директорки Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2. з відмови у працевлаштуванні ОСОБА_1 протиправними та такими, що прийняті з перевищенням повноважень;
- визнати вимогу департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради про проходження стажування претендентами на працевлаштування без укладення трудових договорів неправомірною;
- визнати бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо своєчасного та в повному обсязі подання територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформації про попит на робочу силу (вакансії) неправомірною;
- стягнути з Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за вимушений прогул з відрахуванням податків та обов`язкових платежів або упущену вигоду в розмірі середнього заробітку за період з 21 березня 2024 року по день ухвалення судового рішення тією судовою інстанцією, що буде остаточним.
В обґрунтування позову зазначено, що в порушення вимог трудового законодавства відповідачем-1 їй було необґрунтовано відмовлено у працевлаштуванні. Так, за інформацією відділу рекрутингу Криворізької філії Дніпропетровського центру зайнятості про наявність вакансій, 20.03.2024 позивач звернулась до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради з метою працевлаштування, а також 21.03.2024 засобами електронного зв`язку надіслала своє резюме разом із супровідним листом, в якому просила повідомити про можливість працевлаштування. В подальшому, 09.04.2024 за результатами співбесіди з директором відповідача-1, її було супроводжено до кадрової служби виконавчого комітету Криворізької міської ради, проте через повітряну тривогу, позивачеві було запропоновано на наступний день прийти з документами, визначеними переліком, а також долучити наявні рішення суду. Однак 10.04.2024 під час телефонної розмови з директором відповідача-1, за твердженням позивача, її було звинувачено в приховуванні інформації стосовно вимушеного прогулу, та повідомлено про неможливість співпраці за таких обставин. Так, позивач зауважує, що їй фактично не було повідомлено про те, що вона не пройшла співбесіду, та про те, що її кваліфікація чи професійні якості не відповідають вимогам вакантних посад, наявних на час співбесіди, а також посадовою особою не було повідомлено про інших претендентів на вакантні посади, які звернулись раніше, і що рішення про працевлаштування буде ухвалено за конкурентними ознаками. Крім того, в подальшому позивачем було надано відповідачу-1 заяву про надання письмової відповіді на її лист від 21 березня 2024 року стосовно можливості працевлаштування, у відповідь на яке листом №17/02-01-13/112, отриманим засобами електронного зв`язку було повідомлено про те, що 10.04.2024 в телефонній розмові було надано вичерпну інформацію щодо питання можливості її працевлаштування до Департаменту, а також листом № М-13-П/02-01-08, отриманим засобами поштового зв`язку, її проінформовано про те, що станом на 18.04.2024 за результатами співбесіди попередньо визначені кандидатури на вакантні посади в департаменті, тому питання її працевлаштування станом на 18.04.2024 є неможливим. На переконання позивача, вказані листи взагалі не містять обґрунтування невідповідності її ділових або професійних якостей, а також мотивів та причин відмови. Також позивачем було наголошено про відсутність інформації про вакансії та інформації про критерії визначення відповідності професійних знань, вмінь та навичок вимогам при доборі кандидатів на вакантні посади, як на офіційному сайті Департаменту, так і на сайті виконкому міської ради. Позивач, серед іншого зазначає, що відповідач-1 протиправно, всупереч вимогам трудового законодавства застосовує безоплатне стажування, яке є обов`язковою передумовою, але не є гарантією для працевлаштування. За викладених обставин, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
Крім того, вказаною ухвалою суду було витребувано у відповідачів належним чином засвідчені копії:
- штатного розкладу та/або інші документи, що підтверджують наявність вакантних посад в департаменті адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради в період з 21.03.2024 по 12.04.2024 та інформацію про заробітну плату;
- документів, що підтверджують факт закриття вакансій, наявних в період з 21.03.2024 по 12.04.2024 в Департаменті з зазначенням дати закриття;
- документів, що підтверджують час звернення щодо працевлаштування претендентів на посади, вакантні в Департаменті в період з 21.03.2024 по 12.04.2024, яким була надана перевага при укладанні трудових договорів;
- документу, що встановлює повноваження директорки Департаменту з питань працевлаштування громадян на службу в Департамент;
- документів, що підтверджують оформлення стажування при прийнятті на службу в департамент адміністративних послуг в установленому порядку осіб, про яких було зазначено в листі №М-13-П/02-01-08 від 18.04.2024 Департаменту;
- звіту за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та/або інші документи, що підтверджують інформування громадян, що шукають роботу, про наявність вакансій та добір кадрів в Департамент в періоді часу, до якого входить час звернення про моє працевлаштування.
27.05.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Криворізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечує проти задоволення позовних вимог. Так відповідач-2 зауважує, що міська рада завідомо є неналежним відповідачем у цьому спорі, оскільки позовна заява стосується посади у департаменті адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради, прийняття на яку не залежить від виборного органу - Криворізької міської ради. Остання не може бути роботодавцем позивача та перебувати з нею у трудових відносинах, а отже вказане в сукупності свідчить про не пов`язаність предмету і підстав позову, виключаючи Криворізьку міську раду з числа належних відповідачів у справі, та вказує на завідому безпідставність позовних вимог до відповідача-2. Крім того, відповідач-2 зауважує, що проаналізувавши в цілому підстави та предмет позову, вбачається його необґрунтованість та відсутність предмету спору як такого, з огляду на відсутність в матеріалах справи відмови компетентного органу у працевлаштуванні. Інтерпретацію позивача описаних нею подій не можна розглядати як безперечну «відмову» чи припинення реалізації трудових прав, а, відповідно, як реальне порушення її прав та необхідність судового захисту. У даному випадку, як зазначає сама позивач у позові, 09.04.2024 директором департаменту ОСОБА_2 їй було роз`яснено, що працевлаштування оформлює кадрова служба виконавчого комітету Криворізької міської ради, де, власне, позивачу було запропоновано на наступний день прийти з документами, визначеними переліком. Проте після цього вона не відвідувала кадрову службу виконавчого комітету Криворізької міської ради, що свідчить про відсутність у неї волевиявлення щодо реального працевлаштування. Тому за таких обставин при їх всебічному і комплексному дослідженні твердження ОСОБА_1 щодо порушення її прав, необґрунтованої відмови їй у працевлаштуванні, дискримінації, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул носять надуманий і штучний характер, а відтак не підлягають задоволенню.
30.05.2024 від позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про виклик свідка.
03.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог. Так відповідач-1 зауважує, що він є неналежним відповідачем у спорі, оскільки відповідно до Положення про департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 30.08.2017 №1959, департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради є самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, є підзвітним і підконтрольним міській раді та підпорядкованим виконкому міської ради й міському голові. У позовній заяві позивач зазначає, що їй було необґрунтовано відмовлено у працевлаштуванні Департаментом, але основні завдання Департаменту полягають у реалізації повноважень виконавчих органів Криворізької міської ради та створенні належних умов для задоволення потреб Криворізької міської територіальної громади у сферах надання адміністративних, інших публічних послуг, організації видачі суб`єктам господарювання документів дозвільного характеру, державної реєстрації актів цивільного стану, реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, обліку задекларованого місця проживання/ зміну місця проживання фізичних осіб, формування та ведення реєстру Криворізької міської територіальної громади (пункт 2.1. Розділу 2 Положення). Питання пов`язані з призначенням та звільненням посадових осіб органів місцевого самоврядування не належать до повноважень Департаменту. Відмову від міського голови, як єдиного суб`єкта призначення та звільнення посадових осіб органу місцевого самоврядування позивачка, не отримувала, тому твердження щодо відмови у працевлаштуванні, порушенні її трудових прав є безпідставними та необґрунтованими. Щодо власне дій директора Департаменту ОСОБА_3 , як зазначає сама позивач у своїй позовній заяві, під час співбесіди директор Департаменту не повідомила про невідповідність позивача інтересам роботодавця. Отже, права позивача не порушено, що є підставою для відмови в позовних вимогах в повному обсязі. Крім того, відповідач-1 зауважує, що директор Департаменту у межах повноважень проводить співбесіду з майбутніми кандидатами на посади, оскільки саме співбесіда є одним із методів відбору персоналу. З метою обізнаності особи з умовами праці їй було надано вичерпну інформацію про наявні вакансії, основні завдання Департаменту, поінформовано про основні вимоги до якості обслуговування суб`єктів звернення у сфері надання адміністративних послуг. Позивачу було наголошено, що вкрай важливо здійснити перевірку наявності всіх необхідних документів для працевлаштування, оскільки кадровою службою можуть бути виявлені невідповідності у документах при їх перевірці. По завершенню співбесіди громадянку ОСОБА_1 було супроводжено особисто директором Департаменту до кадрової служби виконкому Криворізької міської ради. Під час очікування прийому у кадровій службі, як і зазначила позивач, почалася повітряна тривога. Їй, як і іншим відвідувачам було рекомендовано пройти в укриття з метою безпеки та запропоновано прийти на наступний день з документами. Проте, до цього часу позивач так і не звернулася до кадрової служби виконкому Криворізької міської ради із відповідними документами та відповідною заявою щодо працевлаштування. Зазначеним вище доводиться, що позивачу при її зверненні до виконкому Криворізької міської ради створено рівні умови та можливості для доступу до повної інформації щодо працевлаштування у Департаменті адміністративних послуг, особисто скеровано до кадрової служби для подальшого вирішення питання щодо працевлаштування, і цим спростовуються твердження ОСОБА_1 щодо порушення її прав, дискримінації. Крім того, кадровою службою виконкому Криворізької міської ради повною мірою забезпечується подання звіту до центру зайнятості за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та у позовній заяві позивач сама посилається на те, що про наявність вакансій у Департаменті вона дізналася якраз у Криворізькій філії Дніпропетровського центру зайнятості, після чого звернулася до Департаменту щодо працевлаштування. У спірному випадку працевлаштування ОСОБА_1 не відбулося з незалежних від відповідачів причин, з огляду на що недоречно вести мову про «вимушений прогул». Враховуючи, що між сторонами не існувало трудових правовідносин та в рамках цього спору не знаходить свого підтвердження факт необґрунтованої відмови позивачу у працевлаштуванні (відповідачем це доведено вище), позовні вимоги, що стосуються стягнення середнього заробітку за вимушений прогул з відрахуванням податків та обов`язкових платежів суперечать нормам чинного законодавства та не підлягають задоволенню. Аналогічно, у даному випадку відсутній факт стажування позивача у Департаменті адміністративних послуг. Жодних реальних дій з боку учасників справи стосовно оформлення стажування позивача не вчинялось, відповідних доказів (заяви претендента, наказу роботодавця) матеріали справи не містять. У зв`язку з цим, не підлягає дослідженню питання щодо оплатності/безоплатності стажування.
Крім того, разом з відзивом на позовну заяву, відповідачем-1, на виконання вимог ухвали суду від 20.05.2024, було надано копії, витребуваних судом документів.
03.06.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якому позивач підтримала позицію, викладену нею у позовній заяві, а також зазначила, що стосовно визначення Криворізької міської ради неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, то Криворізька міська рада створила Департамент та затвердила положення про нього. Міський голова затвердив посадову інструкцію директора Департаменту, розроблену відповідно до положення про Департамент, та відповідно до підпункту 10 частини четвертої статті 42 ЗУ № 280/97-ВР здійснив призначення ОСОБА_2 на посаду директора Департаменту. Також позивач заперечує висновок представника відповідача-2 про відсутність у неї волевиявлення щодо реального працевлаштування, вважає його хибним та маніпулятивним, оскільки виклик кадрова служба не здійснила, а директорка Департаменту ОСОБА_2 саме в зазначений період часу відмовила у працевлаштуванні під час телефонної розмови. Представнику відповідача ймовірно відомо, що Криворізька муніципальна охорона надає доступ до адміністративної будівлі Криворізької міської ради тільки у супроводі представника підрозділу, до якого направляється відвідувач, проте ОСОБА_2 своєю відмовою у працевлаштуванні скасувала погодження з кадровою службою перевірку документів, а надсилання поштовим відправленням оригіналів документів законодавством не передбачено. Без погодження подання документів керівником виконавчого органу кадрова служба не здійснює їх перевірку, при цьому про інший спосіб подання документів Департамент не повідомив. Таким чином, на думку позивача, її дії з надання документів 10 квітня 2024 року у визначений кадровою службою час не залежали від її волевиявлення, а залежали від волевиявлення Департаменту та кадрової служби.
04.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшли заперечення на заяву про виклик свідка.
05.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про продовження процесуального строку.
07.06.2024 від позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про виклик свідка.
10.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшли заперечення на заяву про виклик свідка.
10.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому відповідач-2 підтримав доводи, наведені в обґрунтування відзиву на позовну заяву..
17.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій позивач підтримала позицію, викладену нею у позовній заяві, а також зазначила, що після телефонної розмови між нею та ОСОБА_2 кадрова служба не викликала її для перевірки документів, що підтверджує зміну рішення щодо працевлаштування та визначає огляд документів вже недоцільним.
21.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких відповідач-1 підтримав доводи, наведені в обгрунтування відзиву на позовну заяву.
24.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, а також заява про продовження процесуального строку.
24.06.2024 від позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів.
26.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшли заперечення на заяву про зміну предмету позову.
Ухвалою суду від 08.07.2024 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено та витребувано у Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради: інформацію про надбавки за високі досягнення у праці та розмір преміювання службовців, посади яких є аналогічними до посад вакантних станом на 12.04.2024 відповідно до витягу зі штатної книги виконкому міської ради: адміністратор відділу адміністраторів Центру «Віза»; адміністратор відділу адміністраторів територіальних підрозділів Центру «Віза»; адміністратор відділу обслуговування захисників, захисниць України та їх родин; адміністратор сектору виїзного обслуговування; адміністратор відділу територіальних паспортних офісів управління оформлення паспортів; адміністратор відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Довгинцівському районі управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб.
Ухвалою суду від 08.07.2024 відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_1 про виклик свідка.
На виконання вимог ухвали суду від 08.07.2024, від відповідача-1 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло повідомлення, в якому він зазначив, що Департамент не має можливості подати запитуваний судом доказ, оскільки він у нього відсутній.
12.07.2024 від позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів.
12.07.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зміну предмету позову та заява про продовження процесуального строку.
16.07.2024 від позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів.
22.07.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшли заперечення проти зупинення провадження у справі
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Відповідно до довідки Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості №2072 від 25.04.2024, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як безробітна в Криворізькій філій Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 26 березня 2024 року.
21 березня 2024 року, за допомогою засобів електронного зв`язку ОСОБА_1 звернулась до керівника Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради з листом в якому зазначила про своє бажання працевлаштуватися, а також прохання повідомити її про прийняте рішення стосовно вказаного питання за її номером телефона або електронною поштою.
Також до вказаного листа ОСОБА_1 було додано резюме.
Листом Департаменту адміністративних послуг Криворізької міської ради вих. №М-17/02-01-13/1121 від 12.04.2024 позивачеві було повідомлено, що 10.04.2024 в телефонній ромові за номером НОМЕР_2 було надано вичерпну інформацію щодо питання можливості її працевлаштування до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради.
10.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до директора Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 з заявою, в якій, зокрема, просила у визначений законодавством України строк надати письмову відповідь стосовно можливості її працевлаштування в Департаменті адміністративних послуг.
Листом Департаменту адміністративних послуг Криворізької міської ради вих. №М-13-11/02-01-08 від 18.04.2024 позивачеві було повідомлено, що станом на 18.04.2024 за результатами співбесіди попередньо визначені кандидатури на вакантні посади в департаменті, питання її працевлаштування на сьогодні не є можливим.
Позивач вважаючи, що їй було необґрунтовано відмовлено у працевлаштуванні, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Право на працю, передбачене статтею 43 Конституції України, працівники реалізують шляхом укладення трудового договору. Реалізація ними права на працю гарантована державою.
Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Статтею 2-1 КЗпП України визначено, що забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, тендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому громадському об`єднанні, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їхніх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.
Трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст.21 КЗпП України).
При цьому, як працівник, так і роботодавець мають право вільного вибору: працівник - на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ст. 43 Конституції України), а роботодавець - на вибір серед кандидатів на зайняття посад (ст. 22 Кодексу Законів про працю України).
Відповідно до статті 22 КЗпП України, забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу, тобто відмова без будь-яких мотивів або з підстав, що не стосуються кваліфікації чи професійних якостей працівника, або з інших підстав, не передбачених законом.
На вимогу особи, якій відмовлено в прийнятті на роботу, власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, зобов`язані письмово повідомити про причину такої відмови, яка має відповідати частині першій цієї статті.
Будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров`я працівника можуть встановлюватися законодавством.
В зазначеній статті реалізований принцип рівності людей, проголошений в статті 2 Загальної декларації прав людини та закріплений в статті 21 Конституції України.
Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу, дискримінації, упередженого ставлення у сфері праці, а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та/або бездіяльності, на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. (ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).
Відповідно до статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадами в органах місцевого самоврядування є:
- виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;
- виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;
- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» право на службу в органах місцевого самоврядування мають громадяни України незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території.
На посаду можуть бути призначені особи, які мають відповідну освіту і професійну підготовку, володіють державною мовою відповідно до рівня, визначеного Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».
Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено порядок прийняття на службу в органи місцевого самоврядування, відповідно до якого, зокрема, прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
05 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно з пунктами 1-2 статті 2 Закону № 2136-ІХ у період дії воєнного стану сторони за згодою визначають форму трудового договору. При укладенні трудового договору в період дії воєнного стану умова про випробування працівника під час прийняття на роботу може встановлюватися для будь-якої категорії працівників.
Так, суд установив, що 20.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради з метою працевлаштування.
Відповідно до Положення про департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 30.08.2017 №1959 «Про Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради» зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 23.02.2022 №1185 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.08.2017 № 1959 «Про Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради» (надалі - Положення), Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради є самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, що утворюється та ліквідується відповідно до ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міською радою та реєструється в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» й іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність неприбуткової організації, є підзвітним і підконтрольним міській раді та підпорядкованим виконкому міської ради й міському голові.
Основні завдання Департаменту полягають у реалізації повноважень виконавчих органів Криворізької міської ради та створенні належних умов для задоволення потреб Криворізької міської територіальної громади у сферах надання адміністративних послуг, інших публічних послуг, організації видачі суб`єктам господарювання документів дозвільного характеру, державної реєстрації актів цивільного стану, реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, обліку задекларованого місця проживання/ зміну місця проживання фізичних осіб, формування та ведення реєстру Криворізької міської територіальної громади (розділ 2 Положення)
Відповідно до пункту 5.2 Розділу 5 Положення штатний розпис Департаменту визначається міським головою в межах загальної чисельності та фонду оплати праці працівників виконкому міської ради.
Згідно з пунктом 5.5 Розділу 5 Положення прийом на роботу працівників Департаменту здійснюється відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» міським головою на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою чинним законодавством України.
Пунктом 5.8. розділу 5 Положення передбачені повноваження директора Департаменту, відповідно до переліку яких відноситься й підпункт 5.8.11.1 «уносить пропозиції міському голові за погодженням із заступником міського голови відповідно до розподілу обов`язків щодо прийняття й звільнення працівників Департаменту.»
Крім того, сторонами не заперечується, що 09 квітня 2024 року відбулась співбесіда між ОСОБА_1 та директором Департаменту ОСОБА_2., в рамках якої з метою обізнаності особи з умовами праці, позивачеві було надано інформацію про наявні вакансії, основні завдання Департаменту, поінформовано про основні вимоги до якості обслуговування суб`єктів звернення у сфері надання адміністративних послуг, права та обов`язки посадових осіб органів місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Також не є спірним той факт, що ОСОБА_1 було повідомлено, що ведення кадрового діловодства здійснює кадрова служба виконкому Криворізької міської ради, до якої і було супроводжено позивача.
Відповідно розділу ХХ Робота з кадрами Регламенту виконавчого комітету Криворізької міської ради, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 21.07.2021 №377, ведення кадрового діловодства у Виконавчому комітеті здійснює кадрова служба виконкому міської ради (п. 20.1.1)
Прийом на роботу та звільнення посадових осіб, службовців департаментів та управлінь, відділів, інших виконавчих органів міської ради та інших працівників Виконавчого комітету здійснюється за розпорядженням міського голови. Призначення на посади посадових осіб відбувається на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою чинним законодавством України.
Також сторонами підтверджується факт того, що під час очікування прийому у кадровій службі виконкому почалася повітряна тривога та всім відвідувачам було рекомендовано пройти в укриття з метою безпеки та запропоновано прийти на наступний день з документами, визначеними переліком.
Так, матеріали справи не містять доказів подальшого звернення ОСОБА_1 до кадрової служби виконкому Криворізької міської ради.
Щодо посилань позивача стосовно пропускного режиму в приміщенні виконкому Криворізької міської ради, суд зазначає, що дійсно відповідно до пп. 2.2 розділу 2 «Організація охорони та пропускного режиму на об`єкті охорони» в редакції розпорядження Криворізького міського голови від 30.06.2023 №173-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09.10.2014 №216-р «Про впорядкування пропускного та внутрішньо об`єктового режимів у адміністративній будівлі виконкому міської ради» передбачено, що усім громадянам надається доступ до департаментів, управлінь, відділів та інших виконавчих органів міської ради в робочі дні з 08:00 до 12:30 і з 13:00 до 16:30 за наявності документа, що посвідчує особу, та в присутності відповідального працівника департаменту, управління, відділу, до якого прямує особа. При цьому працівник виконкому міської ради несе персональну відповідальність за своєчасне залишення відвідувачем об`єкта охорони. Крім того, громадянам надається змога залишити письмові звернення управлінню по роботі зі зверненнями громадян виконкому міської ради та документи відділу документообігу управління організаційно-протокольної роботи виконкому міської ради в скриньках, установлених на центральному вході в адміністративну будівлю виконкому Криворізької міської ради за адресою: пл. Молодіжна, 1 (корпус №1). Позивачем до суду не надано доказів того, що вона намагалась потрапити до кадрової служби виконавчого комітету Криворізької міської ради, проте через вказані обмеження їй цього не вдалось зробити.
Крім того, позивач сама зауважує, що нею не було надано документи для можливого працевлаштування, через телефонний дзвінок директора Департаменту ОСОБА_2 10 квітня 2024 року, який і позбавив її можливості працевлаштування, проте суд уважає таке переконання хибним, оскільки роботодавцем для працівників Департаменту адміністративних послуг, у розумінні Кодексу законів про працю України, є саме виконавчий комітет Криворізької міської ради.
Листом Департаменту адміністративних послуг Криворізької міської ради вих. №М-17/02-01-13/1121 від 12.04.2024 позивачеві було повідомлено, що 10.04.2024 в телефонній ромові за номером НОМЕР_2 було надано вичерпну інформацію щодо питання можливості її працевлаштування до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради.
Відповідач-2 у заявах по суті справи вказує, що процес працевлаштування позивача залежить виключно від її волевиявлення, відповідності її кваліфікаційним вимогам та надання необхідних документів до кадрової служби виконкому Криворізької міської ради.
Листом Департаменту адміністративних послуг Криворізької міської ради вих. №М-13-11/02-01-08 від 18.04.2024 позивачеві було повідомлено, що станом на 18.04.2024 за результатами співбесіди попередньо визначені кандидатури на вакантні посади і департаменті, питання її працевлаштування на сьогодні не є можливим.
Відповідно до довідки заступника начальника кадрової служби виконкому міської ради Щекочіхіної Н. , яка міститься в матеріалах справи, на ім`я секретаря міської ради - в.о. міського голови надходили дві заяви: 20.03.2024 про призначення на посади адміністратора відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та 21.03.2024 про призначення на посаду адміністратора відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Інгулецькому районі управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг.
Також матеріали справи містять розпорядження в.о. міського голови Криворізької міської ради від 20.03.2024 №213-к «Про призначення ОСОБА_5 » та від 21.03.2024 №216-к «Про призначення ОСОБА_6 »
Крім того, суд не бере до уваги проведені аналогії позивача щодо того, що Положенням департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, затвердженим рішенням Дніпровської міської ради від 28.01.2021 №101/9, директор департаменту уповноважений на призначення (приймання), здійснення переведення та звільнення працівників департаменту (п.6.2.15 відповідного Положення), оскільки Дніпровська міська рада є окремим незалежним і самостійним органом місцевого самоврядування, нормативно-правові акти якої розповсюджують свою дію лише на відповідну територіальну громаду і не мають будь-якої обов`язкової сили для сторін у цій справі.
З урахуванням викладеного, суд погоджується з твердженням відповідача-2, що позивачу при її зверненні до виконкому Криворізької міської ради створено рівні умови та можливості для доступу до повної інформації щодо працевлаштування у Департаменті адміністративних послуг, скеровано до кадрової служби для подальшого вирішення питання щодо працевлаштування, і цим спростовуються твердження ОСОБА_1 щодо порушення її прав, а також дискримінації.
Так суд зазначає, що з урахуванням положень статтей 3 та 5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» сільський, селищний, міський голова є єдиним суб`єктом призначення та звільнення посадових осіб органів місцевого самоврядування, які приймаються на службу у відділи, управління та інші виконавчі органи, які створюються відповідною радою.
Відповідно до підпунктів 20.1.1, 20.1.4 пункту 20.1 Розділу XX Регламенту виконавчого комітету Криворізької міської ради в новій редакції (надалі - Регламент) затвердженого рішенням виконкому Криворізької міської ради від 21.07.2021 № 377 «Про затвердження Регламенту виконавчого комітету Криворізької міської ради в новій редакції» ведення кадрового діловодства у виконкомі здійснює кадрова служба. Прийом на роботу та звільнення посадових осіб, службовців департаментів, управлінь, відділів, інших виконавчих органів міської ради та інших працівників виконавчого комітету здійснюється за розпорядженням міського голови. Призначення на посади посадових осіб відбувається на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою чинним законодавством України. Якщо призначення на посаду передбачає погодження кандидатур з відповідними органами виконавчої влади, воно здійснюється після такого погодження.
Суд погоджується з твердженнями відповідачів, що відмову від міського голови, як єдиного суб`єкта призначення та звільнення посадових осіб органу місцевого самоврядування позивач не отримувала, а тому твердження щодо відмови у працевлаштуванні, порушенні її трудових прав є безпідставними та необґрунтованими.
Також твердження позивача про обмеження її трудового права на укладення трудового договору фактом вимушеного прогулу за попереднім місцем роботи є безпідставним.
Крім того, поряд з твердженням позивача про обмеження відповідачами її права на працю, вона з 24 травня 2024 року перебуває в процесі працевлаштування на вакантну посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян №18 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що підтверджується відповідним листом, який міститься в матеріалах справи.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 26.05.2022 у справі №120/3920/20-а, від 11.01.2022 у справі № 805/4071/17-а, від 29.04.2021 у справі №587/517/16-а, від 22.08.2019 у справі № 288/1557/16-а зазначав, що якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Також, Верховним Судом у вказаних постановах зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Крім того, не знайшли підтвердження доводи позивача про те, що бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо своєчасного та в повному обсязі подання територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформації про попит на робочу силу (вакансії) є неправомірною, оскільки в матеріалах справи наявні звіти подані кадровою службою виконкому Криворізької міської ради до центру зайнятості за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» від 18.02.2023, 13.03.2023, 04.07.2023, 04.10.2023, 22.11.2023, 29.11.2023, 04.12.2023, 01.02.2024, 16.02.2024, 27.02.2024.
Також листом Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 13.06.2024 №01-10/1180 додатково підтверджено, що на виконання пп.4 п. 3 ст. 50 ЗУ «Про зайнятість населення» у період з 26.03.2024 по 12.06.2024 до Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості надходила інформація від виконавчого комітету Криворізької міської ради про наявність вакансій згідно з формою звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».
Щодо того, що вимоги департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради про проходження стажування претендентами на працевлаштування без укладення трудових договорів є неправомірною, суд бере до уваги, що відповідно до пункту 20.4. розділу ХХ Робота з кадрами Регламенту виконавчого комітету Криворізької міської ради, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 21.07.2021 №377, з метою набуття практичного досвіду, перевірки професійного рівня й ділових рис працівників, які претендують на зайняття посад у виконавчому комітеті, проводиться стажування осіб терміном до двох місяців. Стажування проводиться згідно з Положенням про стажування у державних органах (Постанова КМУ від 01.12.1994 №804).
Крім того, за результатами розгляду листа ОСОБА_1 щодо можливого порушення законодавства про працю виконавчим комітетом Криворізької міської ради, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці їй було надано лист №ПС/3.1/1249-ЦА -24 від 30.05.2024 «Про розгляд звернення»
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд указує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Департамент адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради (пл. Молодіжна, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50101, ).

Відповідач-2: Криворізька міська рада (пл. Молодіжна, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50101, ).

Суддя Н.В. Кучугурна