Справа № 240/5718/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/5718/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнання протиправними дії, які полягають у відмові нарахування та виплати з 21.02.2024 року пільгової пенсії за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок із зменшенням пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожний рік такої роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці;

- зобов`язання нараховувати та щомісячно виплачувати пільгову пенсію за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок із зменшенням пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожний рік такої роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, починаючи з 21.02.2024 року.

Позивач зазначає, що згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після досягнення віку 50 років і за наявності стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списом №1 з 05.09.1991 року по 08.02.1992 року та з 08.02.1992 року по 13.01.1997 року не менше 7 років 6 місяців та загального стажу 30 років 11 місяців 18 днів має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсійний фонд на її заяву від 21.02.2024 року відмовив їй призначенні пенсії чим порушив її право на державне пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді Липа А.В. від 01.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді ОСОБА_2 від 01.04.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залучено як другого Відповідача.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з призовом з 04.07.2024 судді Липи В.А. на військову службу, дану справу передано на розгляд судді Нагірняку М.Ф.

Ухвалою судді Нагірняка М.Ф. від 25.07.2024 року справу прийнято до свого провадження та продовжено її судовий розгляд за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача-1 по справі, направив суду письмові заперечення проти позову (відзив). У відзиві на позов Відповідача зазначено, що відповідно до принципу екстериторіальності заява Позивача від 21.02.2024 року була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. За результатами розгляду звернення Позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 28.02.2024 року було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Листом від 04.03.2024 року Відповідач-1 лише довів до відому Позивача про зазначене рішення про відмову у призначенні пенсії.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Відповідача-2 по справі, направив суду письмові заперечення проти позову (відзив). У відзиві на позов Відповідача зазначено, що в ході розгляду заяви Позивача не було зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 05.09.1991 рокупо 08.02.1992 року та з 08.02.1992 року по 13.01.1997 року по причині невідповідності довідки ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 01.10.2002 року вимогам п.20 Постанови КМ України №637 від 12.08.1993 року.

Згідно доводів Відповідача-2 до загального страхового стажу Позивача не враховано період її роботи з 19.05.1997 року по 31.12.1998 року оскільки в трудовій книжці відсутній запис про реорганізацію підприємства та про перевід Позивача.

Одночасно Відповідач-2 вважає, що Позивач безпідставно не скористався правом на звернення до органів Пенсійного фонду України на підтвердження пільгового стажу у зв`язку із ліквідацією ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як зазначено в п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , є особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними її паспорта (а.с.5).

Судом встановлено та визнається сторонами, що саме у відповідності до вказаних правових норм п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV Позивач 21.02.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача-1 по справі, із заявою про призначення пенсії про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню 50 річного віку.

Судом встановлено, що вказане звернення Позивача за принципом екстериторіальності було передано на розгляд Відповідачу-2 і за результатами розгляду такого звернення Відповідач-2 прийняв рішення №73 від 28.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.43).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача від 28.02.2024 року та у відзиві Відповідача на позов, у Позивача є 30 років 11 місяців 18 днів загального страхового стажу та відсутній пільговий стаж за Списком №1, що виключає призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону №1058-IV.

Такі доводи Відповідача не в повній мірі ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Як вже зазначалося судом, у відповідності до п.1 ч.2 статті 114 Закону N 1058-IV на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Досягнення Позивачем віку 50 років та наявність у Позивача загального страхового стажу (30 років 11 місяців 18 днів), необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 статті 114 Закону N 1058-IV сторонами не заперечується і відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України перед судом не доказувалися.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача необхідного пільгового стажу (не менше 7 років 6 місяців), а саме повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Позивач стверджує, що період її роботи на "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до вимог п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV. На підтвердження своїх доводів Позивачем до заяви від 21.02.2024 року були долучені копія трудової книжки та довідка "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 01.10.2002 року про її роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно записів в трудовій книжці на ім`я Позивача в період з 08.08.1988 року по 13.01.1997 року перебувала в трудових відносинах з Полтавським заводом газорозрядних ламп, який з 30.11.1995 року перетворено в "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

Згідно довідки "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 01.10.2002 року Позивач з 05.09.1991 року по 08.02.1992 року працювала монтажником-вакуумником і з 08.02.1992 року по 13.01.1997 року працювала відкатником-вакуумником на цьому ж заводі. Робота монтажника-вакуумника та відкатника-вакуумника відноситься до роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, по причині застосування ртуті при виготовленні приладів та виробів.

В довідці підтверджується проведення атестації вказаних робочих місць. При цьому, в довідці зроблено застереження, що Позивач в період з 23.02.1994 року по 19.11.1996 року знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с.4).

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. N 162 затверджено Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Список №1).

Як зазначено в розділі "XIII. Виробництво виробів електронної техніки і радіоапаратури" цього Списку №1, право на пільгову пенсію мають робітники, зайняті на дільницях робіт з застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів ( позиція 1130000а-17531).

Таким чином, періоди роботи Позивача монтажником-вакуумником та відкатником-вакуумником на Полтавському заводі газорозрядних ламп, який з 30.11.1995 року перетворено в "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", відноситься до роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, по причині застосування ртуті при виготовленні приладів та виробів, та підлягає врахуванню при визначення права Позивача на пенсі. на пільгових умовах.

При цьому період перебування Позивача у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (з 23.02.1994 року по 19.11.1996 року) не підлягає врахуванню до такого стажу по причині, що така відпустка не може ототожнюватися із зайнятістю Позивача на роботі з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці протягом повного робочого дня.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача-2, які наведені в оскаржуваному рішенні та відзиві, щодо вказана довідка "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 01.10.2002 року не підлягає врахуванню, так як не відповідає вимогам п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (надалі - Порядок №637).

Відповідач-2 не врахував, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці трудова книжка має містити належним чином оформлені записи про займану посаду і період виконуваної роботи.

Відповідач-2 не врахував, що відповідно до п.20 Порядку №637 лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Дані, які відображені у трудовій книжці Позивача щодо спірного періоду трудової діяльності, викладені розбірливо і їх можна безперешкодно ідентифікувати, визначити зміст таких записів.

Більш того, в трудовій книжці Позивача міститься запис за порядковим номером "11" про перетворення Полтавського заводу газорозрядних ламп з 30.11.1995 року в "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" (наказ від 23.11.1995 року).

Такий запис передує запису про звільнення Позивача з 13.01.1997 року.

Тобто, записи в трудовій книжці не ставлять під сумнів дані, щодо яких ці записи внесені.

Згідно ж з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 10.09.2021 у справі №178/611/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу.

Суд враховує, що загальний пільговий стаж роботи Позивача на Полтавському заводі газорозрядних ламп ("ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (за Списком №1) менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Одночасно суд враховує приписи п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV передбачають, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Разом з тим, Відповідач-2 при ухваленні вказаного рішення не врахував наведені приписи п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV і в рішенні не зазначив про наявність чи відсутність у Позивача права на зменшення пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік її роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на Полтавському заводі газорозрядних ламп, який з 30.11.1995 року перетворено в "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

Неврахування Відповідачем-2 до пільгового стажу Позивача періоди її роботи монтажником-вакуумником та відкатником-вакуумником на Полтавському заводі газорозрядних ламп, який з 30.11.1995 року перетворено в "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" та не вирішення питання про наявність чи відсутність у Позивача права на зменшення пенсійного віку на на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік її роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на Полтавському заводі газорозрядних ламп, який з 30.11.1995 року перетворено в "ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", свідчать, що рішення про відмову у призначенні пенсії Позивача є передчасним, а тому підлягає скасуванню, а позов - частковому задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні в даній справі.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №73 від 28.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, 88008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 21.02.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні в даній справі.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

05.12.24