Справа № 460/8618/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2024 року м. Рівне №460/8618/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") (далі, - відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (відповідач-2), Військової частини НОМЕР_3 (відповідач-3), Військової частини НОМЕР_4 (відповідач-4) про:

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування грудня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням базового місяця січня 2008 року;

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 05.04.2019 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за цей період із урахуванням вказаних вимог;

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в період з 06.04.2019 по 31.12.2019 та зобов`язання здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за цей період із урахуванням вказаних вимог;

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_3 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2020 по 30.04.2022 та зобов`язання здійснити такий перерахунок та доплату за вказаний період;

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_4 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в період з 01.05.2022 по 07.07.2024 та зобов`язання здійснити такий перерахунок та доплату за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі протиправно не провели нарахування і виплату позивачу індексації грошового забезпечення у спірні періоди в належному розмірі.

Ухвалою суду від 09.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.08.2024 відповідач-3 подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що військовою частиною в повному обсязі виплачено індексацію грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства.

26.08.2024 відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, у якому просить залишити позов без задоволення через безпідставність, оскільки у періоді з 06.04.2019 по 31.12.2019 позивач проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_6 , яка перебувала у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Рішення про здійснення виплат позивачу приймалось саме Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України та не залежало від військової частини НОМЕР_2 .

27.08.2024 відповідем-1 подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що вимоги позивача про невиплату йому в належному розмірі грошового забезпечення, подані поза межами строку звернення до адміністративного суду. Вказано, що дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у 2023 році було зупинено.

Відповідач-4, Військова частина НОМЕР_4 , правом на подання відзиву не скористався.

Ухвалою суду від 31.10.2024 судом до участі в справі в якості другого відповідача залучено Військову частину НОМЕР_5 , встановлено строк вказаному відповідачу для подання відзиву на позовну заяву та розпочато розгляд справи спочатку.

Відповідач-5, Військова частина НОМЕР_5 , правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Будь-яких заяв, клопотань від останньої на адресу суду не надходило.

Інших заяв по суті учасниками справи суду на надано.

Враховуючи вимоги ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши заяви по суті, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 05.04.2019 №81 позивача, начальника штабу першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виключено з 05.04.2019 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 06.04.2019 №43 позивач з 06.04.2019 приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира військової частини НОМЕР_6 .

Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 05.06.2024 №860 позивача звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби).

Наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 07.07.2024 №71 позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_6 та знятий з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_4 з 07.07.2024.

24.06.2024 позивач звернувся до відповідача-3 ВЧ НОМЕР_3 із запитом щодо надання інформації про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.06.2022.

На відповідний запит відповідач-3 надав відповідь за №39/1015, у якій зазначив, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по 05.04.2019 та згідно з наказом №81 від 05.04.2019 переведений до військової частини НОМЕР_6 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 по 31.12.2019. При нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 30.04.2022 враховувалися вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Згідно з довідкою, виданою Військовою частиною НОМЕР_3 від 01.07.2023 №39/1003, індексація грошового забезпечення позивачу у період з січня 2016 року по жовтень 2018 року не нараховувалася та не виплачувалася, у період з грудня 2018 року квітень 2019 року виплачена в сумі 423,72грн., базовим місяцем у період з січня 2016 року по лютий 2018 року встановлено грудень 2015 року, з березня 2018 року по квітень 2018 року березень 2018 року.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_3 від 01.07.2024 №39/1005 позивачу у період з грудня 2019 року по квітень 2022 року виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 10964,90грн.

06.07.2024 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_4 із запитом щодо надання документів та інформації про виплату грошового забезпечення, у тому числі індексації з 01.06.2022 по день виключення зі списків особового складу частини.

Листом від 08.07.2024 №1/4111/24 Військова частина НОМЕР_4 повідомила позивача про те, що при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.05.2022 по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_6 враховувалися вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Також зазначено, що базовим місяцем, який враховувався при нарахуванні індексації грошового забезпечення з 01.06.2022 по 31.12.2022 є березень 2018 року, з 01.01.2023 по 31.12.2023 індексація не нараховувалася відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік», з 01.01.2024 січень 2024 року, індексація у червні 2024 року не нараховувалася.

Довідкою, наданою Військовою частиною НОМЕР_4 від 07.07.2024 №1314, підтверджується виплата індексації грошового забезпечення з травня 2022 року по грудень 2022 року у сумі 9737,25грн, у період з січня 2024 року по червень 2024 року - 0грн.

15.07.2024 позивач звернувся до відповідача-1 (ВЧ НОМЕР_1 ) із запитом щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з квітня по грудень 2019 року.

Довідкою від 17.07.2024 за №13648 підтверджено, що в період з 06.04.2019 по 31.12.2019 військова частина НОМЕР_6 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Вважаючи, що відповідачами неправильно здійснено нарахування і виплату індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру.

В свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Судом встановлено, що у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексація позивачу не виплачувалась.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно- правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття "базовий місяць".

Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати).

Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Так, для прикладу, абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Абзац 3 пункт 10-1 Порядку №1078 у тій же редакції передбачав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Зрештою, пункт 10-2 Порядку №1078 у зазначеній редакції передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Тож до 01 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На ці особливості правового регулювання обчислення індексації грошового доходу Верховний Суд звертав увагу, зокрема, у постанові від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова №1013).

Згідно з Пояснювальною запискою до проекту постанови №1013, мета цього акту полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

Пунктом 2 постанови №1013 були внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеної Пояснювальної записки, ці зміни передбачали:

"здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну "базовий місяць";

"зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний механізм передбачає зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади)".

Крім цього, за змістом пунктів 1, 3 постанови №1013, було встановлено, що:

підвищуються посадові оклади з 01 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

підвищуються з 01 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

За змістом пункту 6 постанови №1013 цей акт застосовується з 01 грудня 2015 року.

Отже, постановою № 1013 з 01 грудня 2015 року були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Пунктом 3 цієї постанови вирішено підвищити розміри посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також переглянути постійні додаткові виплати, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. За рахунок цього мала б обнулитися індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається із січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв зі змінами, внесеними постановою №1013.

У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм постанови №1013 дають суду підстави для висновку про те, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації саме заробітної плати працівникам, яким були підвищені оклади з 01 грудня 2015 року.

Водночас норми постанови №1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для них місяцем підвищення тарифних ставок (окладів), з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними постановою №1013).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21, постанові від 22 березня 2023 року у справі №380/1730/22.

У той же час до числа основних змін, які внесені постановою №1013 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію пунктів 5, 10-2 Порядку, окремими положеннями яких установлено таке:

у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;

обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;

для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз викладених положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених постановою №1013, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття "базовий місяць" і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну "базовий місяць" використовується поняття "місяць підвищення доходу", яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 01 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття "місяць підвищення доходу" від терміну "базовий місяць", позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас, на що звертав увагу Верховний Суд у справі № 420/9187/21, вилучення терміну "базовий місяць" та запровадження поняття "місяць підвищення доходу" не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у "базовому місяці", так і у "місяці підвищення доходу" індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.

Із 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Суд зазначає, що розмір посадового окладу за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні в період з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року, був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01 березня 2018 року, після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Тож з огляду на місяць підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, саме січень 2008 року є місяцем підвищення доходу, за яким і слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації її грошового забезпечення за спірний період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року.

Також суд зазначає, що станом на грудень 2015 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався постановою №1294, яка була чинною з 01.01.2008 та діяла до 01.03.2018, тобто до набрання чинності постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

За таких обставин, за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) є січень 2008 року.

З наведеного слідує логічний висновок, що у період (з 01.12.2015 до 28.02.2018) повноваження державних органів щодо визначення "місяця підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах у справі №380/1730/22 від 22 березня 2023 року, у справі № 420/15397/21 від 27 квітня 2023 року.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації позивача за спірний період, відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Таким чином, бездіяльність відповідача-1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно є протиправною.

З огляду на наведене, у даному випадку ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за цей період із урахуванням вказаних вимог, суд зазначає таке.

Зазначене питання досліджувалось Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.07.2023 у справі № 240/23550/21, від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 09.05.2023 у справі № 120/2234/22-а.

У вказаних постановах Верховний Суд зауважив, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762 грн.

За змістом листа Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51 та виходячи із розмірів індексів споживчих цін за період 01.02.2018 до 01.03.2018, величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, порівняно із місяцем попереднього підвищення доходу (січень 2008 року), складає 253,3%.

Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн (1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн).

Відповідно до картки особового рахунку позивача за 2018 рік розмір його грошового забезпечення (грошовий дохід) у лютому 2018 року складав 19718,88грн.

У березні 2018 року розмір грошового забезпечення (грошовий дохід) становив 20715,36грн.

Отже, грошовий дохід позивача збільшився на суму 996,48грн.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, у цьому випадку: 4463,15грн 996,48грн = 3 466,67грн.

Отже, зважаючи на те, що розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то наявні підстави для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Водночас, суд встановив, що з березня 2018 по листопад 2018 року сума індексації становила 0,00 грн., в грудні 2018 року - 71,08грн, в січні-лютому 2019 року 71,08грн, в березні 2019 року 134,47грн, в квітні 2019 року 22,41грн. Індексація з лютого 2019 по квітень 2019 року була виплачена у квітні 2019 року, з грудня 2019 по червень 2020 року 216,51грн, з липня по листопад 2020 року 226,29грн, в грудні 2020 року 233,81грн, з січня 2021 року по березень 2021 року 331,42грн, з квітня по червень 2021 року 415,41грн, з липня по листопад 2021 року 540,03грн, в грудні-січні 2021 року 563,19грн, з лютого по квітень 2022 року 672,35грн, в травні 2022 року 913,01грн, в червні 2022 року 1017,21грн, в липні 2022 року 1066,00грн, з серпня по жовтень 2022 року 1281,80грн, в листопаді 2022 року 1424,80грн, в грудні 2022 року 1470,83грн.

Однак, за період з 01.03.2018 по 05.04.2019 відповідач-1 не враховував вимог абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні й виплаті індексації грошового забезпечення позивачу, тому такі дії ВЧ НОМЕР_1 є протиправними.

Щодо позовних вимог до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , суд зазначає таке.

За змістом відзиву Військової частини НОМЕР_3 відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.12.2019 №821 Військова частина НОМЕР_1 з 01.01.2020 зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до пункту 1.3 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 року № 280 (далі - Правила), розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони є:

Міністр оборони головний розпорядник;

командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, - розпорядники коштів нижчого рівня (далі - розпорядники коштів другого рівня);

командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, - розпорядники коштів нижчого рівня (далі розпорядники коштів третього рівня).

Розпорядники бюджетних коштів реалізують свої функції таким чином:

- головний розпорядник - через Департамент фінансів Міністерства оборони України;

- розпорядники коштів другого рівня - через фінансово-економічні управління командувань видів Збройних Сил України, командувань окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління, управління фінансово-економічної діяльності Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту;

- розпорядники коштів третього рівня - через фінансові органи військових частин.

Пунктом 1.4 Правил №280 визначено, що забезпечувальний фінансовий орган стосовно військових частин, які зараховані до нього на фінансове забезпечення, зобов`язаний надавати бюджетні асигнування та здійснювати фінансування військових частин у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 1.5 Правил №280 командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

Позивач військову службу в період 01.01.2016 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 05.04.2019 проходив у Військовій частині НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_3 з 01.01.2020 здійснює виплату коштів військовослужбовцям військової частини, які перебувають на фінансовому забезпеченні лише на підставі первинних документів відповідних військових частин.

Отже, обов`язок нарахувати та виплатити працівнику всі належні при звільненні виплати покладено на роботодавця, яким у відповідній частині спірних правовідносин є військова частина НОМЕР_1 . Таким чином, та обставина, що відповідач-1 на момент виникнення відповідних спірних правовідносин знаходиться на розрахунково-фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, не виключає та не спростовує обов`язку саме відповідача-1 військової частини НОМЕР_1 поновити порушене право позивача.

Щодо позовних вимог про нарахування індексації з 06.04.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 07.07.2024 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_2 , суд зазначає таке.

Довідкою від 17.07.2024 за №13648 підтверджено, що в період з 06.04.2019 по 31.12.2019 військова частина НОМЕР_6 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 06.04.2019 №43 позивач з 06.04.2019 приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира військової частини НОМЕР_6 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 07.07.2024 №71 позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_6 та знятий з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_4 з 07.07.2024.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву вказує, що позивач проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_6 , яка перебувала у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_5 .

Зазначена обставина сторонами не спростована та протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до п.8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

З огляду на наведене, позивачу як командиру Військової частини НОМЕР_6 у період з 06.04.2019 по 07.07.2024 грошове забезпечення, в т.ч. індексація, нараховувалося і виплачувалося на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_5 .

Отже, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу на підставі наведених вище висновків суду за змістом даного рішення у період з 06.04.2019 по 07.07.2024 мала здійснювати Військова частина НОМЕР_5 .

Як встановив суд, сума індексації в січні-лютому 2019 року становила 71,08грн, в березні 2019 року 134,47грн, в квітні 2019 року 22,41грн. Індексація з лютого 2019 по квітень 2019 року була виплачена у квітні 2019 року, з грудня 2019 по червень 2020 року 216,51грн, з липня по листопад 2020 року 226,29грн, в грудні 2020 року 233,81грн, з січня 2021 року по березень 2021 року 331,42грн, з квітня по червень 2021 року 415,41грн, з липня по листопад 2021 року 540,03грн, в грудні-січні 2021 року 563,19грн, з лютого по квітень 2022 року 672,35грн, в травні 2022 року 913,01грн, в червні 2022 року 1017,21грн, в липні 2022 року 1066,00грн, з серпня по жовтень 2022 року 1281,80грн, в листопаді 2022 року 1424,80грн, в грудні 2022 року 1470,83грн.

З огляду на наведені розміри індексації грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_5 при нарахуванні та виплаті позивачу такої індексації не враховувала вимог абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078, а тому такі дії відповідача суд вважає протиправними.

Водночас, щодо періоду з 01.01.2023 по 31.12.2023, суд зазначає, що відповідно до абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023» (далі - Закон №2710-IX) зупинено на 2023 рік дію Закону №1282-XII.

Суд звертає увагу, що вказана норма є чинною та неконституційною не визнавалась.

Таким чином, підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється.

Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, однак це не спростовує факту того, що на 2023 рік зупинено дію Закону №1282-XII приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у даній справі.

При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII на 2023 рік зупинено, то підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог частини 2 статті 6 Закону №1282-XII, також не діє протягом 2023 року.

За наведеного, підстави для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за 2023 рік були відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Стосовно нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 07.07.2024, суд враховує, що відповідно до статті 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.

Індекс росту споживчих цін у січні 2024 року становив 100,4%, у лютому 2024 року - 100,3%, у березні 2024 року - 100,5%, у квітні 2024 року - 100,2%, у травні 2024 року - 100,6%, внаслідок чого підстав для нарахування та виплати позивачу «поточної» індексації грошового забезпечення у січні - травні 2024 року не було.

Водночас щодо виплати позивачу «фіксованої» індексації (індексації-різниці) суд враховує, що позивач у період з 01.01.2024 по 07.07.2024 продовжував проходити військову службу у Військовій частині НОМЕР_6 (яка перебувала у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_5 ), чергового підвищення тарифних ставок у військовослужбовців не відбулося, тому враховуючи абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці повинна виплачуватися позивачу, починаючи з 01.01.2024.

Всупереч зазначених норм, відповідачем-Військовою частиною НОМЕР_5 виплату індексації грошового забезпечення у належному розмірі у період з 01.01.2024 по 07.07.2024 позивачу не здійснено.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачі (ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_7 ) як суб`єкти владних повноважень не виконали свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності допущеної ними поведінки у спірних правовідносинах: будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подали, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Правові підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.04.2019 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.04.2019 включно, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_5 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 06.04.2019 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 07.07.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_5 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 06.04.2019 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 07.07.2024, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_9 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_10 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_11 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_12 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_5 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_13 )

Суддя Н.С. Гудима