Справа № 465/4644/24
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

секретаря судових засідань Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Мацули Олега Романовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Мацули Олега Романовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою ЕНА №2297357 поліцейського 2 взводу 3 роти 4 батальйону ДПП УПП у Львівській області ОСОБА_2 від 02.06.2024 р. на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУПАП.

У постанові зазначено, що 02.06.2024 р., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування. Позбавлений від 10.04.2024 р. терміном на 12 місяців Сихівським районним судом м.Львова рішення 118290352 справа 464/215/24 чим порушив п.2.1 а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.

Вважає, що викладене у постанові не відповідає дійсності, оскільки на момент 02.06.2024р. на розгляді Львівського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою позивача на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 10.04.2024 р.

Про наявність чи відсутність рішення Львівського апеляційного суду щодо апеляційної скарги, тобто про те, що рішення про позбавлення позивача права керування транспортними засобами строком на 1 рік вступило в законну силу станом на 02.06.2024 р. позивач не знав, а тому у нього був відсутній умисел на вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, протиправною, а дії інспектора патрульної поліції при винесення постанови були протиправними, безпідставними та невмотивованими.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.06.2024 року представник відповідача для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому перераховує норми чинного законодавства, якими керується посадова особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що вимога про скасування постанови ЕНА №2297357 від 02.06.2024 р. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.06.2024 р. відповідачем-2 відносно позивача складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2297357 за ч.4 ст.126 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Зі змісту постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування. Позбавлений від 10.04.2024 р. терміном на 12 місяців Сихівським районним судом м.Львова рішення 118290352 справа 464/215/24 чим порушив п.2.1 а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що постановою Сихівського районного суду м.Львова від 10.04.2024 р., позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд звертає увагу, шо постанова суду від 10.04.2024 р. набрала законної сили 09.05.2024 р., оскаржувана постанова винесена 02.06.2024 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Факт керування транспортним засобом повністю підтверджений матеріалами справи.

Отже, оскільки судове рішення про позбавлення права керування транспортними засобами набрало законної сили 09.05.2024 р., відтак, станом на 02.06.2024 р. позивач ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом, а тому в силу приписів ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Безпідставними є доводи позивача про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови, постанова суду про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ще не набрала законної сили, оскільки такі повністю спростовуються матеріалами справи, а також суд звертає увагу на таке.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989р. у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Окрім того, за змістом вимог КУпАП учасники судового процесу та їхні представники повинні з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи та не суперечить приписам КУпАП, а тим більше що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо - транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова винесена правомірно та скасуванню не підлягає. За таких обставин у задоволенні пред`явленого позов належить відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 2, 9, 72-77, 90 КАС України, ст. 7, 33, 126, 222, 245, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 254, 258, 285, 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Мацули Олега Романовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ЄРДПОУ 39962825;

Суддя Ванівський Ю. М.