Справа № 160/25884/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 рокуСправа №160/25884/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення №75 від 27.08.2024р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024р. через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві;

- зобов`язати відповідача-1 зробити позивачеві перерахунок пенсії за віком з 19.06.2024 року зарахувавши до страхового стажу роботи період навчання з 01.09.1989 р. п 30.06.1993 р. та один місяць служби за три період проходження військової служби з 07.03.2019 р. по 19.06.2024 р., протягом якого вона як військовослужбовець брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 07.03.2019 р. по 13.03.2019 р., з 23.03.2019 р. по 01.10.2019 р., з 30.10.2019 р. по 05.06.2020 р., з 18.07.2020 р. по 15.11.2020 р., з 15.12.2020 р. по 20.05.2021 р., з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 19.06.2024 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, при призначенні пенсії до її страхового стажу роботи не зараховано один місяць служби за три період проходження військової служби з 07.03.2019 р. по 19.06.2024 р., протягом якого я як військовослужбовець брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Окрім того, 20.08.2024 року позивач подала заяву до пенсійного органу на допризначення пенсії у зв`язку з наданням копії диплому про навчання, проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №75 від 27.08.2024р. позивачеві було відмовлено в проведенні перерахунку, у зв`язку з відсутністю законних підстав для проведення перерахунку та у рішенні зазначено про те, що до заяви додано копію диплома не завірену у встановленому в установленому порядку. Позивачка не погоджується з таким рішенням відповідача-2, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а також і вважає, що військова служба неправомірно на зарахована пенсійним органом як один місць служби за три, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.10.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідачів, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.26).

24.10.2024р. засобами поштового зв`язку, на виконання вищенаведеної ухвали суду, від відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком з 18.06.2024р.; 20 серпня 2024 року на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду Украйні надійшла заява гр. ОСОБА_1 щодо проведення їй перерахунку пенсії, а саме допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами та після аналізу даних та на підставі наданих до заяви документів Головним управлінням було встановлено, що позивачем в порушення вимог Порядку, до заяви долучено скановану ксерокопію документа, а саме: ксерокопію диплома про навчання, тому рішенням Головного управлінням № 75 від 27.08.2024 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав (відсутність сканованої копії оригіналу документа про навчання); при зверненні гр. ОСОБА_1 із заявою від 20.08.2024 про проведення їй перерахунку пенсії, нею не порушувалося питання про зарахування до страхового стажу періодів проходження військової служби, а тому не могло бути предметом розгляду при прийнятті оскаржуваного рішення від 27.08.2024 № 75 (а.с.33-35).

Відповідач-1 (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) на виконання вимог ухвали суду від 03.10.2024р. відзиву на позов у встановлений ухвалою строк суду не надав, ухвалу від 03.10.2024р. та позов з додатками відповідач-1 отримав 04.10.2024р. та 26.09.2024р. відповідно в свій електронний кабінет згідно до вимог ст.ст. 18, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, наявними в матеріалах справи (а.с.31,32).

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається судом 02.12.2024р. в межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 є громадянкою України, внутрішньо переміщеною особою та має статус учасника бойових дій, що підтверджується наявними у справі доказами (а.с.5,7, 11).

Згідно довідок Військової частини НОМЕР_1 №188, №189 від 14.05.2024 року ОСОБА_1 в періоди 07.03.2019 р. по 13.03.2019 р., з 23.03.2019 р. по 01.10.2019 р., з 30.10.2019 р. по 05.06.2020 р., з 18.07.2020 р. по 15.11.2020 р., з 15.12.2020 р. по 20.05.2021 р., з 04.06.2021 по 23.02.2022 брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 р. брала учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій та Дніпропетровській областях, що підтверджується змістом копій відповідних довідок (а.с.13,14).

З 18.06.2024р. ОСОБА_1 була призначена дострокова пенсія за віком відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується наявними у справі копіями оспорюваного рішення та рішення про перерахунок пенсії (а.с.18,19) та не заперечується учасниками справи.

20.08.2024р. ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, до якої додала копію диплома НОМЕР_2 , що підтверджується наявними у справі копіями відповідної заяви, оспорюваного рішення (а.с.15,18) та не заперечується учасниками справи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №75 від 27.08.2024р. позивачеві було відмовлено в проведенні перерахунку, у зв`язку з відсутністю законних підстав для проведення перерахунку та у рішенні зазначено про те, що до заяви додано копію диплома не завірену у встановленому в установленому порядку, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявної у справі (а.с.18).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача-2 від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві, у зв`язку з чим позивач просить захистити її порушені права на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такого рішення відповідача-2 протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача-1 зробити позивачеві перерахунок пенсії за віком з 19.06.2024 року зарахувавши до страхового стажу роботи період навчання з 01.09.1989 р. п 30.06.1993 р. та один місяць служби за три період проходження військової служби з 07.03.2019 р. по 19.06.2024 р., протягом якого вона як військовослужбовець брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 07.03.2019 р. по 13.03.2019 р., з 23.03.2019 р. по 01.10.2019 р., з 30.10.2019 р. по 05.06.2020 р., з 18.07.2020 р. по 15.11.2020 р., з 15.12.2020 р. по 20.05.2021 р., з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача із виходом за межі позовних вимог позивача згідно до повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст.9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058, в редакції чинній станом на момент звернення позивача за призначенням пенсії).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 1 ч.4 ст.24 Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до "д" частини третьої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що до стажу роботи зараховується також, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для розрахунку пенсії пенсійний орган обчислює страховий стаж за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди, до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При цьому, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , зокрема, з 01.09.1989 року по 22.06.1993 року навчалася в Артемівському індустріальному технікумі Міністерства промисловості України, що підтверджується копією диплома НТ №897594 від 22.06.1993р., наявною у справі (а.с.10).

Наведений період навчання не було зараховано пенсійним органом до стажу роботи позивача, який зараховується для призначення пенсії за віком, оскільки до заяви додано копію диплома не завірену у встановленому в установленому порядку, що підтверджується копією рішення пенсійного органу №75 від 27.08.2024р., наявною у справі (а.с.18).

Разом з тим, доказів на підтвердження недостовірності відомостей, вказаних в дипломі НТ №897594 від 22.06.1993р., матеріали справи не містять, а відповідачем-2 суду не надано.

А відповідно, відповідачем протиправно, з формальних підстав, не враховано такий період навчання позивача до її загального страхового стажу та відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за заявою позивача від 20.08.2024р., у зв`язку з чим рішення відповідача-2 від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 07.03.2019р. проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та в періоди 07.03.2019 р. по 13.03.2019 р., з 23.03.2019 р. по 01.10.2019 р., з 30.10.2019 р. по 05.06.2020 р., з 18.07.2020 р. по 15.11.2020 р., з 15.12.2020 р. по 20.05.2021 р., з 04.06.2021 по 23.02.2022 брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 р. брала учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій та Дніпропетровській областях, що підтверджується копіями військового квитка позивача та довідками Військової частини НОМЕР_1 №188, №189, №190 від 14.05.2024р., наявними у справі (а.с.9,12-14).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі Закон №2232) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою статті 2 Закону №2232 передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон №3551) встановлено, що до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Положеннями абзацу 2 частини першої статті 8 Закону №2011 передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приведених вище норм права дає підставою для висновку, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується, зокрема, до стажу роботи на пільгових умовах.

Наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/2607, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу):

1) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;

час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;

час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;

час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;

час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами);

час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;

інші періоди, зазначені в підпункті а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (зі змінами);

крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.

За положеннями абзацу а) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Третього апеляційного адміністративного суду, викладеною у його постанові від 21.02.2024р. у справі №160/23223/23.

За викладеного, враховуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що час проходження позивачем військової служби, протягом якої позивач брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а також у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022, повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача в кратному обчисленні один місяць служби за три.

А відповідно, судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача-1 щодо не зарахування періодів проходження позивачем військової служби з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022, при призначенні їй дострокової пенсії за віком, в кратному обчисленні один місяць служби за три.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття відповідачем-2 рішення від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві, а також і правомірність бездіяльності відповідача-1 щодо не зарахування періодів проходження позивачем військової служби з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022, при призначенні їй дострокової пенсії за віком, в кратному обчисленні один місяць служби за три, з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачем жодними доказами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття відповідачем-2 рішення від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві, а також і правомірність бездіяльності відповідача-1 щодо не зарахування періодів проходження позивачем військової служби з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022, при призначенні їй дострокової пенсії за віком, в кратному обчисленні один місяць служби за три, суд приходить до висновку, що відповідачі, відмовивши у перерахунку позивачеві пенсії за віком та вчинивши наведену бездіяльність, діяли не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено порушення вищенаведеними рішенням відповідача-2 від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві, а також і бездіяльністю відповідача-1 щодо не зарахування періодів проходження позивачем військової служби з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022, при призначенні їй дострокової пенсії за віком, в кратному обчисленні один місяць служби за три, прав та інтересів позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання таких бездіяльності та рішення протиправними, скасування рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню з урахуванням повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст.9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, слід зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачеві періоди проходження військової служби, протягом яких вона як військовослужбовець брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 на пільгових умовах - як один місяць служби за три, та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 18.06.2024р., а також і зобов`язати відповідача-2 зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1989 по 22.06.1993 (згідно відомостей копії диплома НОМЕР_2 від 22.06.1993р.) та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 18.06.2024р., враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішення пенсійного органу щодо відмови у перерахунку пенсії позивачеві та бездіяльності відповідача-1 щодо не врахування наведених періодів у кратному обчисленні, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. (остаточне) у справі Кечко проти України зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Також і у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача-1 зарахувати позивачеві періоди проходження військової служби, протягом яких вона як військовослужбовець брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 на пільгових умовах - як один місяць служби за три, та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 18.06.2024р., а також і зобов`язати відповідача-2 зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1989 по 22.06.1993 (згідно відомостей копії диплома НОМЕР_2 від 22.06.1993р.) та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 18.06.2024р., є належним способом захисту порушеного права позивача.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про допризначення пенсії від 20.08.2024р. визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, то саме цей орган і має завершити процедуру допризначення позивачеві пенсії за віком.

З огляду на зазначене, заявлені позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання останнього зробити позивачеві перерахунок пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу роботи період навчання з 01.09.1989р. по 30.06.1993р., задоволенню не підлягають.

Такий підхід висловлений у постановах Верховного Суду від 24.05.2024р. у справі №460/17257/23, від 07.05.2024р. у справі №460/38580/22, висновки викладені в яких підлягають обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення №75 від 27.08.2024р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.08.2024 року №75 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування періодів проходження ОСОБА_1 військової служби з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022, при призначенні їй дострокової пенсії за віком, в кратному обчисленні один місяць служби за три.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) період навчання з 01.09.1989 по 22.06.1993 (згідно відомостей копії диплома НОМЕР_2 від 22.06.1993р.) та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 18.06.2024р., виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) періоди проходження військової служби, протягом яких вона як військовослужбовець брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 07.03.2019 по 13.03.2019, з 23.03.2019 по 01.10.2019, з 30.10.2019 по 05.06.2020, з 18.07.2020 по 15.11.2020, з 15.12.2020 по 20.05.2021, з 04.06.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 29.06.2022, з 02.07.2022 по 12.10.2022 р., з 13.10.2022 по 31.12.2022 на пільгових умовах - як один місяць служби за три, та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 18.06.2024р., виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва