Справа № 160/17947/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач-2), в якій позивач просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;
3) зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту настання права, а саме: з 24.04.2024, на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, зарахувавши періоди роботи до пільгового стажу за Списком №2, а саме:
- з 01.09.1991 по 24.06.1992 навчання за фахом в ПТУ №40 по спеціальності машиніст електровоза;
- ??з 25.06.1992 по 12.04.1993 - робота машиністом електровоза на шахті «Першотравнева»; ?
- з 27.05.2010 по 27.12.2010 - робота гірничим інженером гірничої служби на ВСП «Шахта «Ювілейна» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»;
- ??з 03.08.2016 по 23.04.2024 - роботу провідним гірничим інженером з гірничих робіт з повним робочим днем в технологічній службі на підприємстві ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.09.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій позивач підтримує доводи, викладені у позові та просить задовольнити вимоги в повному обсязі.
10.09.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій позивач підтримує доводи, викладені у позові та просить задовольнити вимоги в повному обсязі.
Разом з відзивом відповідачем-2 заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку статті 195 КАС України з зали судового засідання Хмельницького окружного адміністративного суду.
Стосовно цього клопотання суд зазначає таке.
Сторонами по справі надані письмові заяви по суті спору з доказами, необхідними для розгляду справи і вирішення спору по суті.
Письмові заяви та докази дозволяють суду вирішити спір без надання учасниками додаткових пояснень в судовому засіданні.
Також, суд враховує, що регулярні повітряні тривоги по Дніпропетровській області та нестабільне електропостачання в м. Дніпро ускладнюють проведення судових засідань в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, внаслідок чого збільшується тривалість розгляду справи.
За таких обставин, з метою забезпечення безпеки учасників справи та працівників суду, своєчасного розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про розгляд справи в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.05.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Заява про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися ГУ в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності.
Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 31.05.2024 №05 відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В рішенні встановлено, що вік заявниці - 50 років 1 місяць 1 день. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах (5 років ), за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Страховий стаж особи становить 32 роки 7 місяців 1 день; пільговий стаж особи становить 6 років 10 місяців 16 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано період з 27.05.2010 по 27.12.2010, оскільки в зазначений період наявна перерва в атестації робочих місць за умовами праці. Відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пенсійного віку (55 років) та необхідного пільгового стажу за Списком №2 - 10 років. Дата, з якої позивач матиме право на пенсійну виплату 24.04.2031.

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача-2 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XIІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що ОСОБА_1 не зараховано періоди до пільгового стажу за Списком №2, зокрема, періоди:

роботи учнем машиніста електровоза на підприємстві шахта «ПЕРШОТРАВНЕВА» з 01.09.1991 по 24.06.1992 за Списком №2;

роботи машиністом електровоза з 25.06.1992 по 12.04.1993, оскільки відсутня уточнююча довідка з підприємства на якому особа працювала, із зазначенням періоду роботи, що зараховується до пільгового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, зайнятість повний чи неповний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо незарахування періоду роботи позивача учнем машиніста електровоза на підприємстві шахта «ПЕРШОТРАВНЕВА» з 01.09.1991 по 24.06.1992, суд зазначає таке.

З долученої до матеріалів справи копії диплому серії НОМЕР_1 від 24.07.1992 вбачається, що цей диплом видано ОСОБА_4 в тому, що вона 02.09.1991 вступила до професійно-технічного №40 м. Першотравенська Дніпропетровській області і 24.06.1992 закінчила повний курс профтехучилища №40 без одержання середньої освіти за професією машиніст електровозу. Рішенням кваліфікаційної комісії від 24.06.12 ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію машиніст електровозу ІІІ розряду.

Зміна прізвища позивача з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.01.1995.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 містяться записи, зокрема (мовою оригіналу):

Шахта «ПЕРШОТРАВНЕВА»

№1: 01.09.1991 принята учеником машиниста электровоза поверхностным и направлена на учебу в СПМУ-40 г. Першотравенска;

№2: 25.06.1992 переведена машинистом электровоза поверхностным третьего разряда.

Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

На підставі статті 18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 року №103/98, до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Матеріалами справи підтверджено, що після закінчення навчання (24.06.1992), переведення позивача на роботу за набутою нею професією відбулось наступного ж дня 25.06.1992.

Щодо незарахування періоду роботи позивача з 25.06.1992 по 12.04.1993, оскільки відсутня уточнююча довідка з підприємства на якому особа працювала, із зазначенням періоду роботи, що зараховується до пільгового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, зайнятість повний чи неповний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, суд зазначає таке.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 містяться записи, зокрема (мовою оригіналу):

№2: 25.06.1992 переведена машинистом электровоза поверхностным третьего разряда;

№3: 13.04.1993 переведена светокопировщиком.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Суд зазначає, що професія машиніст електровоза (поверхні) передбачена Списком №2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №162 від 11.03.1994, втім спірними, зокрема, є періоди: з 01.09.1991 по 24.06.1992, з 25.06.1992 по 12.04.1993, коли вказана постанова ще не набрала чинності.

На підставі пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Враховуючи характер виконуваної роботи за посадою «машиніст електровоза (поверхні)», а також включення вказаної професії до Списку №2 постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №162 від 11.03.1994, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періодів з 01.09.1991 по 24.06.1992, з 25.06.1992 по 12.04.1993 до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Щодо незарахування періоду роботи позивача з 27.05.2010 по 27.12.2010, оскільки в зазначений період наявна перерва в атестації робочих місць за умовами праці, суд зазначає таке.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 містяться записи, зокрема (мовою оригіналу):

№10: 26.02.2009 переведена горным инженером по горным работам второй категории;

за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2; розпорядження про підсумки атестації №147 від 10.07.2012;

№11: 02.07.2012 переведена гірничим інженером з гірничих робіт технологічної служби.

Професія гірничий інженер з гірничих робіт була передбачена Списком №2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №36 від 16.01.2003.

На підставі випису з розпорядження по ВСП «ШАХТА ЮВІЛЕЙНА» ВАТ «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 28.12.2010 №2589 «Про результати атестації робочих за умовами праці для забезпечення робітників пільговим пенсійним забезпеченням за Списками №1 та №2» розглянувши матеріали, надані атестаційною комісією по результатам атестації робочих місць за умовами праці для визначення працівників на пільгове пенсійне забезпечення, зобов`язано затвердити перелік робочих місць, виробництв, працівникам яких підтверджено право н пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 та Список №2; Список №2: 1.1а Гірничий інженер з гірничих робіт.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність вищезазначених правових норм дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а.

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність протиправних дій відповідача-2 щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 27.05.2010 по 27.12.2010.

Щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 03.08.2016 по 23.04.2024, суд зазначає таке.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 містяться записи, зокрема (мовою оригіналу):

ПрАТ ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»

№11: 02.07.2012 переведена гірничим інженером з гірничих робіт технологічної служби;

за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2; розпорядження про підсумки атестації №6583 від 25.12.2015;

№12: 30.05.2017 переведена провідним гірничим інженером технологічної служби;

№13: 01.01.2022 переміщена до ВАТ «ШУ ПЕРШТОРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» провідним гірничим технологічної служби з повним робочим днем.

Матеріали справи також містять копію довідки від 17.05.2024 №253 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової унижки або відповідних записів у ній, видану ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ОСОБА_1 , у тому, що вона працювала у ВП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (шахта Ювілейна) за період з 26.02.2009 по 02.08.2016 за професією гірничий інженер з гірничих робіт з повним робочим днем, що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1б (постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №36 від 16.01.2003); за період з 26.02.2009 по 02.08.2016 7 років 5 місяців 7 днів.

Довідка видана на підставі особистої картки форми Т2М, наказів підприємства, табелів спуску в шахту і особового рахунку про зарплату, довідника ЕТКС.

Суміщення професій не було. Відпустки без збереження заробітної плати не було.

Дана професія підтверджена результатами атестації робочих місць згідно з наказами, зокрема: від 17.11.1994 №938 на шахті «ЮВІЛЕЙНА» (проведена вперше), від 17.11.1994 №1303 на шахті «ЮВІЛЕЙНА», від 27.05.2005 №1442 на шахті «ЮВІЛЕЙНА», листа ОСОБА_7 №003/07-1-347 від 06.10.2008 атестацію продовжено на період з 17.11.2004 по 26.05.2005, наказом від 28.12.2010 №2589 на шахті «ЮВІЛЕЙНА», листа ОСОБА_7 №189 від 27.01.2011 атестацію продовжено на період з 27.05.2010 по 27.12.2010; наказами від 10.07.2012 №147 на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ», від 25.12.2012 №6583 на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ», від 22.12.2020 №8409 на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ», від 17.012022 №400 про продовження дії атестації на ВП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ».

Суд зазначає, що професія гірничий інженер з гірничих робіт була передбачена Списком №2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №36 від 16.01.2003 (далі Постанова №36).

Постанова №36 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі Постанова №461).

Постанова №461 набрала чинності 08.03.2016.

Суд зауважує, що на відміну від Постанови №36, якою професія гірничий інженер з гірничих робіт була передбачена Списком №2, Постановою №461 вказана посада Списком №2 не передбачена.

Відповідно, до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 зараховано період її роботи за професією «гірничий інженер з гірничих робіт» по 02.08.2016 (останній день чинності Постанови №36, якою професія «гірничий інженер з гірничих робіт» була передбачена Списком №2).

Враховуючи те, що з 03.08.2016 професія «гірничий інженер з гірничих робіт» не передбачена Списком №2, вимога щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду з 03.08.2016 по 23.04.2024 задоволенню не підлягає.

Щодо долучених до матеріалів позову виписів з розпоряджень: по ВСП «ШАХТА ЮВІЛЕЙНА» ВАТ «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 28.12.2010 №2589 «Про результати атестації робочих за умовами праці для забезпечення робітників пільговим пенсійним забезпеченням за Списками №1 та №2», по ВСП «ШУ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 10.07.2012 №147 «Про результати атестації робочих за умовами праці для визначення права робітників шахти на пільгове пенсійне забезпечення», по ВСП «ШУ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 25.12.2015 №6583 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1,2 та пільги і компенсації за роботу у шкідливих та важких умовах праці», суд зазначає, що вказані приписи видані раніше, ніж охоплений спірний період.

Тобто, вказані виписи жодним чином не стосуються періоду з 03.08.2016 по 23.04.2024.

Щодо недостатнього віку для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, суд зазначає таке.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон № 1058-ІV, розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20.

З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 позивач має при досягненні 50 років, за наявності стажу роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах, віднесених до Списку №2.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періоди роботи: ??

з 01.09.1991 по 24.06.1992 - навчання за фахом в ПТУ №40 по спеціальності машиніст електровоза;

??з 25.06.1992 по 12.04.1993 - робота машиністом електровоза на шахті «ПЕРШОТРАВНЕВА»; ???

з 27.05.2010 по 27.12.2010 - робота гірничим інженером гірничої служби на ВСП «ШАХТА «ЮВІЛЕЙНА» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

Отже, рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 31.05.2024 №05 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим саме ГУ ПФУ в Хмельницькій області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пільгової пенсії оскаржила позивач, є суб`єктом владних повноважень, який має повторно розглянути питання про призначення пенсії позивачу за Списком №2.

Викладене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Суд зазначає про передчасність вимог про призначення позивачу пенсії. Висновки про призначення позивачу пенсії можуть бути зроблені відповідачем-2 лише після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з дотриманням вимог чинного законодавства та висновків суду.

За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № від 02.07.2024.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Хмельницькій області, рішенням якого порушені права позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21318350) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.05.2024 №05 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи: з 01.09.1991 по 24.06.1992 - навчання за фахом в ПТУ №40 по спеціальності машиніст електровоза; з 25.06.1992 по 12.04.1993 - робота машиністом електровоза на шахті «ПЕРШОТРАВНЕВА»; ??з 27.05.2010 по 27.12.2010 - робота гірничим інженером гірничої служби на ВСП «ШАХТА «ЮВІЛЕЙНА» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 24.05.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар