Справа № 320/17802/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м.Київ № 320/17802/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати проведену класифікацію посад апарату Міністерства юстиції України в частині посад головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи, яка погоджена Національним агентством України з питань державної служби;

- визнати протиправною відповідь керівника державної служби апарату Міністерства юстиції України від 04.03.2024 № 473-14.9-24 та такою, що порушує права головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи, на справедливу оплату праці;

- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно провести класифікацію посад апарату Міністерства юстиції України в частині посад головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду та яка має враховуватись з 01.01.2024;

- зобов`язати Міністерство юстиції України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоотриманої суми посадового окладу починаючи з 01.01.2024 по дату набрання чинності цього рішення суд та з урахуванням вже виплачених сум посадового окладу і висновків викладених у рішенні суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював на посаді головного спеціаліста департаменту з 2021 року в порядку переведення. За наслідками проведення класифікації посад у Міністерстві юстиції України у листопаді 2023 року, його посада віднесена до VIII (середнього) фахового рівня з посадовим окладом 29 148 грн.. Однак, на думку позивача, його посада відноситься до посад, пов`язаних із забезпеченням участі у судових процесах, а відтак, відповідачем невірно віднесено його посаду до VIII (середнього) фахового рівня, замість IX (вищого) фахового рівня з посадовим окладом 37 939 грн, що порушує його право на належну оплату праці з урахуванням посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією. Не погоджуючись з класифікацією посад, позивач звернувся в порядку адміністративного оскарження зі скаргою до керівника державної служби апарату Міністерства юстиції України. Однак, листом- відповіддю останній відмовив у задоволенні скарги з мотивів обґрунтованості та законності проведеної класифікації посад. Позивач вказує, що така класифікація суперечить нормам Постанови № 1109 та посадовим інструкціям таких посад, а лист- відповідь є невмотивованою та протиправною. Крім того, позивач зазначає, що пропозиції департаменту щодо формування зведеної відомості класифікації посад державної служби для категорій "Б" та "В" не були враховані при затвердженні остаточного варіанту класифікації посад апарату Міністерства.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надіслав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що результати проведеної класифікації посад є законною, оскільки повідомлення про необхідність доопрацювання відомостей, направлених апаратом Міністерства юстиції України, від НАДС не надходило, а тому в силу вимог абзацу 7 пункту 18 Алгоритму результати класифікації посад в Міністерстві юстиції України вважаються погодженими. Крім того, відповідач зауважує, що саме НАДС уповноважене приймати остаточне рішення щодо правильності та відповідності посад діючому Алгоритму проведеної класифікації, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування проведеної класифікації посад апарату Міністерства юстиції України в частині посад головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Також відповідач зазначає, що оскаржувана відповідь в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України містить вичерпну та обґрунтовану відповідь порушених позивачем питань стосовно результатів проведеної класифікації посад.

Таким чином, відповідач підсумовує, що при прийнятті рішення щодо класифікації посад апарату Міністерство юстиції України діяло в межах та спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття обґрунтованого рішення та з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів усіх працівників апарату Міністерства юстиції України.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, а також додаткові пояснення, в яких акцентовано увагу на помилкових аргументах відповідача щодо правомірності здійснених дій, оскарження яких є предметом спірних правовідносин.

Відповідачем надано суду заперечення на відповідь на відзив, в якому наголошується на безпідставності задоволення позовних вимог та дотримання відповідачем положень чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 02.05.2024 відкрито провадження у справі та визначено розгляд зазначеної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Також, позивач надав до суду клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з його участю.

Розглянувши клопотання позивача, суд зазначає таке.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, позивач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

15.05.2024 зареєстровано в суді заяву відповідача про залучення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, НАДС, в обґрунтування якої позивач зазначає про відсутність повідомлення від НАДС до Мін`юсту щодо необхідності доопрацювання результатів класифікації, що може вплинути на інтереси НАДС.

Суд, вирішуючи заяву про залучення третьої особи у справі зазначає, що подана заява є необґрунтованою, оскільки сам позивач не заперечує того факту, що у разі ненадходження до Мін`юсту повідомлення від НАДС щодо результатів класифікації посад протягом 30 днів, результати такої класифікації вважаються погодженими.

Отже, враховуючи предмет спору та викладене, вказана заява позивача про залучення НАДС у якості третьої особи на стороні відповідача не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Міністерства юстиції України "Про призначення" від 11.12.2020 № 3691/к ОСОБА_1 з 14 грудня 2020 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України з посадовим окладом у розмірі 10 600 грн. на місяць.

Листом від 23.11.2023 № 154254//14.2 проведена класифікація посад надіслано до НАДС у передбачені законодавством строки.

Зауваження щодо доопрацювання класифікацій посад від НАДС не надходило.

У відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2023 № 1109 "Про підготовку до запровадження умов оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році", класифікація посад в апараті Міністерства юстиції України була затверджена та є діючою (додаток № 10), про що, зокрема, міститься відповідна інформація на вебсайті НАДС за наступним посиланням:

https://docs.google.com/spreadsheets/d/15olfGpwph2DN724tkGu4exi9vjRMYuEr/edit#gid=

31.01.2024 позивачем отримана заробітна плата, яка обраховувалась з посадового окладу 29 148 грн, що відповідає VIII фаховому рівню 19 сім?ї "Правове забезпечення".

Не погоджуючись з вищевказаною класифікацією посад та визначеним посадовим окладом, позивачем вжито заходів досудового врегулювання спору у відповідності до статті 11 Закону України "Про державну службу" шляхом подання разом з іншими головними спеціалістами департаменту скарги від 14.02.2024 №192-9.2.1-24 виконуючому обов`язків державного секретаря Міністерства юстиції України.

За наслідками розгляду скарги позивача, виконуючим обов`язки державного секретаря Міністерства юстиції України надіслана на адресу позивача відповідь від 04.03.2024 № 473-14.9-24, якою відмовлено у задоволенні вказаної скарги з підстави наділення керівника державної служби виключним правом приймати рішення щодо віднесення до різних фахових рівнів посад державної служби категорії "В".

Вважаючи дії відповідача протиправними та безпідставними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Стосовно позовної вимоги про протиправність проведеної класифікації посад апарату Міністерства юстиції України в частині посад головних спеціалістів департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи, яка погоджена НАДС, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

У статті 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, закріплено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Пунктами 10 та 12 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 № 3460-IX (далі - Закон № 3460-ІХ) установлено, що у 2024 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, крім державних органів, зазначених у пунктах 20-22 цього розділу.

У 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.

Норми Закону України "Про державну службу" щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами пункту першого Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 500 (далі - Положення № 500), НАДС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується i координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює функціональне управління державною службою в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті).

Пунктами першим та другим Розділу VII Методики проведення класифікації посад державної служби, затвердженої наказом НАДС від 30.09.2020 № 187-20, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.12.2020 за № 1219/35502 визначено, що НАДС забезпечує координацію проведення та погодження результатів класифікації посад державної служби. НАДС забезпечує навчання членів класифікаційних комітетів після видання наказів про проведення класифікації.

Згідно із пунктом першим Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 жовтня 2023 року № 1109 "Про підготовку до запровадження умов оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році" (далі - постанова № 1109) встановлено, що у 2023 році з метою підготовки до впровадження у 2024 році єдиних підходів в оплаті праці державних службовців на основі класифікації посад державної служби після набрання чинності законом щодо зміни моделі оплати праці державних службовців класифікація посад державної служби державними органами проводиться у місячний строк з дня набрання чинності цією постановою згідно з Алгоритмом проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану, затвердженим цією постановою (далі - Алгоритм).

Пунктом третім постанови № 1109 передбачено, що державним органам провести класифікацію посад державної служби із штатною чисельністю: до 100 посад - протягом 10 робочих днів з дня набрання чинності цією постановою; до 500 посад - протягом 15 робочих днів з дня набрання чинності цією постановою; до 1000 посад - протягом 20 робочих днів з дня набрання чинності цією постановою; понад 1000 посад - не пізніше ніж через місяць з дня набрання чинності цією постановою.

Відтак, вказаним нормативно-правовими актом на державний орган, у тому числі і на відповідача, покладено обов`язок провести класифікацію посад державної служби.

Суд встановив, що на виконання постанови № 1109 Міністерством юстиції України проведено класифікацію посад державної служби апарату Міністерства та його територіальних органів відповідно до затверджених Каталогу й Алгоритму.

Постановою № 1109 затверджено Каталог типових посад державної служби і критерії віднесення до таких посад (далі - Каталог) та Алгоритм.

Каталог розроблено для використання керівниками державної служби в державних органах, працівниками служб управління персоналом, керівниками структурних підрозділів та іншими державними службовцями державних органів під час проведення класифікації посад державної служби.

Алгоритм визначає загальні вимоги до проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану.

Відповідно до пункту 4 Алгоритму класифікація посад проводиться, зокрема, за такими етапами:

1) організація проведення класифікації посад;

2) збір інформації про посади державної служби;

3) класифікація посад.

Пунктом 18 Алгоритму передбачено, що НАДС опрацьовує, узагальнює та погоджує результати класифікації посад у державних органах, крім Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, постійно діючого допоміжного, допоміжного, консультативно-дорадчого органу, утвореного Президентом України, Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, апаратів (секретаріатів) Ради національної безпеки і оборони України, Центральної виборчої комісії, Рахункової палати, Конституційного Суду України, Верховного Суду, Офісу Генерального прокурора, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Державні органи, визначені в абзаці першому цього пункту, надсилають НАДС результати класифікації посад для врахування під час підготовки умов оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році.

Під час погодження результатів класифікації посад у державних органах НАДС: проводить перевірку додержання державними органами вимог до підготовки інформації, її повноти та оформлення за встановленими формами, передбаченими цим Алгоритмом і додатками до нього; проводить аналіз документів, передбачених пунктом 16 цього Алгоритму, на предмет їх відповідності положенням Каталогу (виявлення технічних, логічних та концептуальних помилок чи неточностей під час віднесення до сімей посад, рівнів посад, типів та юрисдикції державних органів).

У разі виявлення фактів недотримання положень цього Алгоритму або невідповідності класифікації посад вимогам Каталогу НАДС надсилає державному органу, в якому проведено класифікацію посад, повідомлення про необхідність доопрацювання відомостей у визначений НАДС строк, який не перевищує п`яти робочих днів, про що інформує державний орган, листом якого надіслано відомості.

Результати класифікації посад в державному органі вважаються погодженими, якщо повідомлення НАДС про необхідність доопрацювання відомостей не надіслано відповідному державному органу протягом 30 днів.

Як убачається з матеріалів справи, згідно з пунктом 4 наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2023 № 1780/к "Про проведення класифікації посад державної служби в апараті Міністерства юстиції України" керівників самостійних структурних підрозділів, в тому числі Департаменту з питань судової роботи зобов?язано:

1) забезпечити заповнення основної інформації про посади державної служби по кожній посаді державної служби відповідного самостійного структурного підрозділу та (за потреби) взяти участь у проведенні класифікації посад;

2) надати Управлінню персоналу до 10 листопада 2023 року основну інформацію про посади державної служби за формою згідно з додатком 1 в електронній формі у форматі XLSX (XLS).

Судом досліджено, що службовою запискою Департаменту з питань судової роботи від 10.11.2023 № 1425-9.1.3-23 надано заповнений додаток 1 (основна інформація про посади), в тому числі основна інформація про посади головних спеціалістів відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи.

Відповідно до цієї інформації вказані головні спеціалісти витрачають робочий час на такі основні напрями:

40 відсотків - забезпечення представництва без окремого доручення керівника;

40 відсотків - здійснення підготовки заяв по суті: позовних заяв, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень; заяв з процесуальних питань: клопотань, заяв, інших процесуальних документів тощо.

10 відсотків - участь у розробці проектів нормативно-правових актів;

5 відсотків - розгляд запитів та звернень народних депутатів України, громадян, підприємств, установ, організацій, запитів на отримання публічної інформації;

5 відсотків - координація та контроль діяльності структурних підрозділів територіальних органів Мін?юсту.

Згідно з пунктом 13 Алгоритму та відповідно до Каталогу відповідачем було визначено класифікаційний код посади головного спеціаліста відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи 19-VIII-1.1. При цьому VIII рівень визначався з огляду на:

1) підпункт 2 пункту 13 Алгоритму (рівень посади, який найбільш точно описує посаду державної служби) - загалом 60 відсотків робочого часу за посадою витрачається на підготовку та опрацювання документів щодо представництва інтересів державного органу або інтересів України в судах (VIII рівень); 40 відсотків - на забезпечення представництва (VII рівень);

2) згідно з положенням про відділ судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України функції з представництва у головних спеціалістів обмежені у порівнянні з начальником та його заступником;

3) абзац другий пункту 14 Каталогу (посада головного спеціаліста може бути віднесена до VII (вищого), VIII (середнього) та IX (початкового) фахового рівня);

4) абзац п?ятий пункту 14 Каталогу (рішення щодо кількості посад державної служби у відсотках категорії "В" (тобто головних спеціалістів, провідних спеціалістів, спеціалістів) в межах відповідного фахового рівня приймає керівник державної служби в державному органі (керівник державного органу) виключно в межах видатків, передбачених на оплату праці працівників державних органів у Законі України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

Враховуючи розмір фонду оплати праці працівників апарату Мін?юсту на 2024 рік (782 265,1 тис. грн), визначений лімітною довідкою про бюджетні асигнування, доведеною листом Міністерства фінансів України від 29.11.2023 № 04130-19-10/32986, фаховий рівень посад головних спеціалістів відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судовопретензійної роботи Міністерства юстиції України Департаменту з питань судової роботи було визначено на рівні VIII (середньому);

5) недопущення погіршення умов оплати праці у 2024 році у порівнянні з аналогічними умовами 2023 року (розмір нарахованої заробітної плати позивача за січень-квітень 2023 року - 78 639, 40 грн; за січень-квітень 2024 року - 154 373, 71 грн; отже, нарахована заробітна плата у 2024 році збільшилась на 96,3 відсотка у порівнянні з аналогічним періодом 2023 року).

6) пункт 14 Алгоритму (у разі виникнення спірних питань щодо класифікації посад державної служби вирішальним є рішення керівника державної служби).

Листом від 23.11.2023 № 154254//14.2 результати проведеної класифікації надіслано Мін?юстом до НАДС у передбачені законодавством строки.

Водночас, повідомлень НАДС про необхідність доопрацювання відомостей до Міністерства юстиції України не надходило, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про погодженість НАДС результатів класифікації посад в Міністерства юстиції України.

Крім того, суд звертає увагу, що за приписами пункту 14 Алгоритму у разі виникнення спірних питань щодо класифікації посад державної служби, вирішальним є рішення керівника державної служби.

Тобто, саме керівник державної служби вправі прийняти остаточне рішення щодо застосування класифікації посад в державному органі.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної класифікації для посад головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи, зокрема і посади головного спеціаліста відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України, яку обіймає ОСОБА_1 , відповідачем було встановлено VIII (середній) фаховий рівень.

Суд критично оцінює доводи позивача стосовно зазначення у додатках до службової записки від 10.11.2023 № 1425.9.1.3-23 положення про те, що при кваліфікації посад працівників департаменту, зокрема відділу, які здійснюють функції та завдання із самопредставництва у судах, необхідно головних спеціалістів прирівняти до VII (вищого) фахового рівня, а провідних до VIII (середній) фахового рівня, оскільки питання врахування вказаної позиції департаменту при затвердженні остаточного варіанту класифікації посад апарату Міністерства юстиції належить до повноважень керівника державної служби апарату Міністерства юстиції України.

Суд також зазначає, що проведені класифікації посад у Міністерстві фінансів України та Міністерстві економіки України не мають імперативного характеру їх дотримання іншими органами державної влади, зокрема, відповідачем при проведенні класифікації посад апарату Міністерства юстиції України на виконання свого обов`язку, передбаченого пунктом третім постанови № 1109, та з подальшим погодженням результатів класифікації посад у НАДС.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що при прийнятті рішення щодо класифікації посад апарату Міністерства юстиції України, зокрема, встановлення класифікаційного коду 19-VIII-1.1, відповідач діяв в межах та спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття обґрунтованого рішення.

Стосовно позовної вимоги щодо визнання протиправною відповідь керівника державної служби апарату Міністерства юстиції України від 04.03.2024 № 473-14.9-24 та такою, що порушує права головних спеціалістів департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи, на справедливу оплату праці, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2024, не погоджуючись з вищевказаною класифікацією посад, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом подання разом з іншими головними спеціалістами Департаменту скарги № 192-9.2.1-24 виконуючому обов?язків державного секретаря Міністерства юстиції України.

У зазначеній скарзі вказувалось на неможливість виконання головними та провідними спеціалістами обов?язків щодо самопредставництва та необхідність перегляду посадових інструкцій, дисциплінарна відповідальність державних службовців, процесуальні наслідки під час здійснення самопредставництва в судах тощо.

4 березня 2024 року виконуючим обов`язки державного секретаря Міністерства юстиції України складений лист-відповідь № 473-14.9-24, яким відмовлено у задоволенні вказаної скарги з підстави наділення керівника державної служби виключним правом приймати рішення щодо віднесення до різних фахових рівнів посад державної служби категорії "В".

Суд критично оцінює доводи позивача щодо безпідставності посилань виконуючим обов`язки державного секретаря Міністерства юстиції України у листі на його дискреційні повноваження під час проведення класифікації посад та межі бюджетних асигнувань на оплату праці з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у вказаному листі вказано, що рішення щодо кількості посад державної служби у відсотках категорії "В" у межах відповідного фахового рівня приймає керівник державної служби в державному органі виключно в межах видатків, передбачених на оплату праці працівників державних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1409 "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році" (далі - постанова № 1409) затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році, а також перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Крім того, судом встановлено, що зазначений лист містить посилання на положення пункту другого постанови від 29 грудня 2023 року № 1409, відповідно до якої визначено міністрам забезпечити виконання цієї постанови виключно в межах фондів заробітної плати, затверджених у кошторисах.

Також, статтею 51 Бюджетного кодексу України визначено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату лише у межах бюджетних асигнувань на заробітну плату, затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Судом встановлено, що листом Міністерства фінансів України від 29 листопада 2023 року № 04130-19-10/32986 Міністерству юстиції України були доведені лімітні довідки про бюджетні асигнування на 2024 рік, в тому числі за бюджетною програмою КПКВК 3601010. Фонд оплати праці апарату Мін?юсту було визначено у розмірі 782 265,1 тис. гривень.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, Міністерство фінансів України листом від 23 листопада 2023 року № повідомило державні органи, що статтею 22 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що у 2024 році для всіх категорій працівників установ, закладів та організацій бюджетної сфери, державних органів розмір заробітної плати може змінюватися виключно в межах бюджетних призначень на оплату праці, передбачених у державному бюджеті. Рішення щодо кількості посад державної служби у відсотках категорії "В" у межах відповідного фахового рівня приймає керівник державної служби в державному органі (керівник державного органу) виключно в межах видатків, передбачених на оплату праці працівників державних органів у Законі.

Вищевказана позиція Міністерства фінансів України обґрунтована положеннями пункту 14 Каталогу, затвердженого постановою № 1109.

Відповідно до пункту першого Каталогу перелік сімей та рівнів типових посад державної служби містить їх опис з метою проведення класифікації посад державної служби.

Пунктом 5 Каталогу передбачено, що описи сімей посад державної служби наведені у додатках 1-27. Опис кожної сім?ї посад включає, зокрема, основний функціонал типових посад та рівні посад.

Згідно з пунктом 6 Каталогу основний функціонал типових посад містить узагальнений опис основних напрямів роботи на відповідних посадах державної служби. Перелік основного функціоналу типових посад не є вичерпним.

Відповідно до пункту 8 Каталогу кожна сім?я включає посади різних рівнів відповідно до ролі та місця посади в організаційній структурі державного органу, основної мети посади.

Крім того, суд вказує, що пунктом 14 Каталогу передбачено, що під час встановлення фахового рівня для посад категорії "В" керівник державної служби в державному органі (керівник державного органу) враховує:

- можливість віднесення посади головного спеціаліста та прирівняних до неї посад до VII (вищого), VIII (середнього) та IX (початкового) фахового рівня;

- можливість віднесення посади провідного спеціаліста та прирівняних до неї посад до VIII (середнього) чи IX (початкового) фахового рівня і те, що вони не можуть бути віднесені до VII (вищого) фахового рівня;

- те, що посада спеціаліста та прирівняні до неї посади належать до IX (початкового) фахового рівня та не можуть бути віднесені до VII (вищого) чи VIII (середнього) фахового рівня.

Таким чином, суд вказує, що питання утримання чисельності працівників у межах фонду заробітної плати, затвердженого у кошторисі, регулюється, зокрема, шляхом прийняття керівником державної служби рішення щодо віднесення до різних фахових рівнів посад державної служби категорії "В".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконуючим обов`язки державного секретаря Міністерства юстиції України листом-відповіддю від 04.03.2024 № 473-14.9-24 надано обґрунтовану відповідь позивачу щодо стосовно необхідності перегляду питання класифікації посад головних та провідних спеціалістів департаменту.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов?язання відповідача повторно провести класифікацію посад апарату Міністерства юстиції України в частині посад головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи та зобов`язати Міністерство юстиції України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоотриманої суми посадового окладу починаючи з 01.01.2024 по дату набрання чинності цього рішення та з урахуванням вже виплачених сум посадового окладу і висновків викладених у рішенні суду, суд зазначає наступне.

Зазначена вимога є похідною від позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування проведеної класифікації посад апарату Міністерства юстиції України в частині посад головних спеціалістів Департаменту з питань судової роботи, зокрема відділу судового забезпечення суміжних правових інституцій Управління судово-претензійної роботи, яка погоджена Національним агентством України з питань державної служби, тобто задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). А тому, також не підлягає задоволенню.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З метою дотримання принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, положення ст. ст. 139, 143 КАС України, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.