Справа № 520/19830/23
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення

"05" грудня 2024 р. справа №520/19830/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Антосік Ірини Олегівни про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36), Державної судової адміністрації України (м. Київ, вул. Липська, 18/5), третя особа: Державна казначейська служба України (м. Київ, вул. Бастіона, буд. 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі №520/19830/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні. 36), Державної судової адміністрації України (м. Київ. вул. Липська. 18/5), третя особа: Державна казначейська служба України (м. Київ. вул. Бастіона, буд. 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 01 січня 2021 року по 25 липня 2023 року суддівської винагороди, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102.00 грн. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 25 липня 2023 року на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року - 2270 грн., на 1 січня 2022 року - 2481 грн., на 1 січня 2023 року - 2684 грн., з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі №520/19830/23 набрало законної сили 09.01.2024, виконавчий лист видано позивачу 12.04.2024.

15.11.2024 до Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Антосік Ірина Олегівна, з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №520/19830/24.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що на теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі №520/19830/23 відповідачем по справі в добровільному порядку не виконано за відсутності бюджетних коштів на ці цілі, територіальним управлінням було відкрито реєстраційний рахунок по KПKB 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» для забезпечення виконання рішень судів, прийнятих на користь суддів та працівників апаратів судів; безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. Вказане істотно ускладнює своєчасне виконання рішення або робить його неможливим. При цьому, відповідачем здійснено розрахунок недоотриманої суддівської винагороди. А тому, є підстави для зміни порядку та способу його виконання шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, код ЄДРПОУ 26281249) на користь ОСОБА_1 (реєстрація і проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) нарахованої та невиплаченої суддівської винагороди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 25 липня 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, на 1 січня 2022 року складає 2481 гривня, на 1 січня 2023 року складає 2684 гривні, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів. За період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 90389,44 грн. За період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року в сумі 200 379,28 грн. За період з 01.01.2023 по 25.07.2023 рік в сумі 185 079,97 грн. Загальна сума до сплати складає 475 848,69 грн. (чотириста сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок вісім гривня, 69 коп.). Також, просив суд здійснювати розгляд поданої заяви без його участі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 (підстава проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи - закінчення терміну повноважень) справа розподілена до провадження судді Марини Лук`яненко.

Ухвалою суду від 28.11.2024 прийнято подану заяву до провадження та призначено судове засідання з розгляду поданої заяви на 10:00 год. 05.12.2024.

Сторони у судове засідання не прибули, по дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення без його участі.

Суд, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Вирішуючи по суті подану заяву, суд зазначає наступне.

17.04.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №76395217 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 520/19830/23 виданого 12.04.2024 року Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 25 липня 2023 року на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року - 2270 грн., на 1 січня 2022 року - 2481 грн., на 1 січня 2023 року - 2684 грн., з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплат.

На адресу боржника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (61050, м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні. 36. корп. 2) та стягувача Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2024.

До Відділу надійшов лист від 17.04.2024 за вих. № 06-15/1833/2024 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, яким повідомлено, що 15.08.2023 у розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня - територіального управління, було відкрито реєстраційний рахунок по KПKB 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» для забезпечення виконання рішень судів, прийнятих на користь суддів та працівників апаратів судів.

Відповідно до абзацу третього пункту 25 Постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів a6o боржників» у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

За таких обставин, виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 520/19830/23 можливе лише після зміни способу i порядку виконання судового рішення, на підставі частини третьої статті 33 Закону У кра1ни «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404 - VIII та статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747- IV, шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів i працівників апаратів судів», відкритої на рівні територіального управління».

Як вбачається з розрахунків Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 01.05.2024 року №04-49/274, від 01.05.2024 року №04-49/276, від 01.05.2024 року №04-49/276 відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 520/19830/23 було обраховано недоотриману суддівську винагороду з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 90389,44 грн., з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року в сумі 200 379,28 грн., з 01.01.2023 по 25.07.2023 рік в сумі 185 079,97 грн. Загальна сума до сплати складає 475 848,69 грн.

Доказів виплати позивачу нарахованої суми суддівської винагороди у загальному розмірі 475 848,69 грн. матеріали справи не містять.

Суд відмічає, що правовідносини з приводу зміни порядку виконання рішення суду в адміністративній справі унормовані приписами ст.378 КАС України.

Згідно з ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні за змістом положення містяться у ст. 370 КАС України.

Суд зважає, що процедури примусового виконання судових актів, постановлених відносно органів державної влади з приводу присудження виплат (що охоплюється як способом захисту порушеного права приватної особи - стягнення коштів, так і способом захисту порушеного права приватної особи - зобов`язання нарахувати і виплатити кошти) унормовані одночасно приписами і Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", і Закону України "Про виконавче провадження", котрі містять суперечливі положення та призводять до виникнення у приватної особи становища правової невизначеності.

Так, згідно з ст. 2 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (надалі - Закон № 4901-VI), держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 4901-VI, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Тобто, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Натомість, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Так, згідно з ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів, зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Зважаючи на правову природу спірних правовідносин, обставини даного конкретного спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, код ЄДРПОУ 26281249) на користь ОСОБА_1 (реєстрація і проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) нарахованої та невиплаченої суддівської винагороди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 25 липня 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, на 1 січня 2022 року складає 2481 гривня, на 1 січня 2023 року складає 2684 гривні, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів: за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 90389,44 грн.; за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року в сумі 200 379,28 грн.; за період з 01.01.2023 по 25.07.2023 рік в сумі 185 079,97 грн. Загальна сума до сплати - 475 848,69 грн. (чотириста сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок вісім гривня, 69 коп.).

Керуючись ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 255, 295, 372, 378 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Антосік Ірини Олегівни про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №520/19830/23 - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі №520/19830/23 та встановити спосіб виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, код ЄДРПОУ 26281249) на користь ОСОБА_1 (реєстрація і проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) нарахованої та невиплаченої суддівської винагороди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 25 липня 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, на 1 січня 2022 року складає 2481 гривня, на 1 січня 2023 року складає 2684 гривні, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів: за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 90389,44 грн.; за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року в сумі 200 379,28 грн.; за період з 01.01.2023 по 25.07.2023 рік в сумі 185 079,97 грн. Загальна сума до сплати - 475 848,69 грн. (чотириста сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок вісім гривня, 69 коп.).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя Марина Лук`яненко