Справа № 560/13698/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

2. Зобов`язати уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути подання військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби на підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, якій встановлена ІІ група інвалідності), поданого на підставі рапорту від 21.07.2024, з урахуванням висновків суду зроблених за результатами розгляду даної справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.11.2022 призваний на військову службу під час загальної мобілізації у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та по теперішній час її проходить. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.05.2024 №239 капітана ОСОБА_1 з 17.05.2024 року призначено на посаду начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту служб сил підтримки військової частини НОМЕР_2 .

Зазначає, що у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своєю дружиною - особою з інвалідністю другої групи, звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , що зареєстрований за вх. №19324 від 21.07.2024 року, в якому просив клопотання перед вищим командуванням щодо звільнення з військової служби на підставі абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На підставі поданого рапорту командиром військової частини НОМЕР_2 було виготовлено подання, яким клопоталось перед керівництвом військової частини НОМЕР_1 про звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби у запас через необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи. Проте листом військової частини НОМЕР_1 №6511 від 19.08.2024 ОСОБА_1 повідомлено, що подання та додаткові матеріали щодо його звільнення було повернено без реалізації через те, що в доданій довідці до акту МСЕК комісією не визначена необхідність постійного стороннього догляду за дружиною позивача.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» протиправними, а тому звернувся до суду.

Ухвалою суду від 20.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військову частину НОМЕР_2 .

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_2 23.09.2024 надійшли пояснення у яких просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Зазначає, що з урахуванням того, що дружина позивача є особою з інвалідністю II групи, можна дійти висновку, що саме медико-соціальна експертна комісія повинна визначати потребу в сторонньому постійному догляді для дружини позивача.

Вказує, що згідно з пунктом 12 Інструкції № 407, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі (пункт 12 Інструкції № 407). Висновок ЛКК № 324/1 від 05.06.2024 не містить строку на який його видано.

Зазначає, що оскільки позивачем ініційовано остаточне звільнення з військової служби та висловлено небажання проходити військову службу навіть у військовому резерві, а висновок ЛКК від 27.10.2023 № 1536 не містить строку дії, можна дійти висновку про те, що висновок ЛКК № 324/1 від 05.06.2024 не може бути підставою для звільнення позивача з військової служби. Таким чином за наявних у матеріалах справи доказів, на думку військової частини НОМЕР_2 відсутні підстави для визнання за позивачем права на звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації через сімейні обставини, а саме, у зв`язку із здійсненням постійного догляду за своєю дружиною ОСОБА_2

Військовою частиною НОМЕР_1 24.09.2024 подано відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зазначає, що наполягаючи на необхідності здійснення постійного догляду за дружиною з інвалідністю II групи, позивач вказує на те, що необхідність такого догляду підтверджена висновком ЛКК № 324/1 від 05.06.2024. Вказує, що не передбачена підстава для звільнення з військової служби через необхідність стороннього догляду за хворою дружиною, що підтверджується відповідним медичним висновком МСЕК для осіб віком понад 18 років чи ЛКК для осіб до 18 років.

Зазначає, що з урахуванням того, що дружина позивача є особою з інвалідністю II групи, можна дійти висновку, що саме медико-соціальна експертна комісія повинна визначати потребу в сторонньому постійному догляді для дружини позивача.

Вказує, що згідно з пунктом 12 Інструкції № 407 особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі (пункт 12 Інструкції № 407).

Зазначає, що висновок ЛКК № 324/1 від 05.06.2024 не містить строку на який його видано. Оскільки позивачем ініційовано остаточне звільнення з військової служби та висловлено небажання проходити військову службу навіть у військовому резерві, а висновок ЛКК від 27.10.2023 № 1536 не містить строку дії, але не може діяти довше 12 місяців з дати видачі, можна дійти висновку про те, що висновок ЛКК № 324/1 від 05.06.2024 не може бути підставою для звільнення позивача з військової служби.

Від представника позивача 30.09.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій з твердженнями викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву не погоджується, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 18.11.2022 призваний на військову службу під час загальної мобілізації у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та по теперішній час її проходить.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.05.2024 №239 капітана ОСОБА_1 з 17.05.2024 року призначено на посаду начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту служб сил підтримки військової частини НОМЕР_2 .

У зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своєю дружиною - особою з інвалідністю другої групи ОСОБА_2 , позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , що зареєстрований за вх. №19324 від 21.07.2024 року, в якому просив клопотання перед вищим командуванням щодо звільнення з військової служби на підставі абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На підставі поданого рапорту командиром військової частини НОМЕР_2 було виготовлено подання, яким клопоталось перед керівництвом військової частини НОМЕР_1 про звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби у запас через необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Листом військової частини НОМЕР_1 №6511 від 19.08.2024 ОСОБА_1 повідомлено, що подання та додаткові матеріали щодо його звільнення було повернено без реалізації, оскільки комісією МСЕК не визначена необхідність постійного стороннього догляду (в довідці до акту МСЕК).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

В свою чергу, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Чинним законодавством України не встановлено, які саме документи мають бути подані військовослужбовцем для підтвердження факту необхідністі здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи. При цьому Постанова Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян із служби осіб рядового і начальницького складу" (у діючій редакції) не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 № 1066), при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункт 1 розділу III).

За приписами пункту 3 розділу ІІІ цього Порядку до основних завдань ЛКК належить: 1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку; 2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності; 3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження; 4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені Фондом соціального страхування України за результатом перевірки обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання).

Пунктом 4 розділу ІV Порядку передбачено, що ЛКК видає такі документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи: 1) форму рішення для встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з умовами праці, відповідно до вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві»; 2) висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - до досягнення дитиною 16-річного віку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я" затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі". Згідно з пунктами 2, 3 цієї Інструкції такий висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги; висновок заповнюється членами лікарської комісії на підставі заповненої лікарем загальної практики-сімейної медицини форми первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого №__», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за №661/20974.

Відповідно до п.11 цієї Інструкції особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі.

Судом встановлено, що до рапорту про звільнення з військової служби позивачем додано копію висновку форми №080-4/о від 10.06.2024 про наявність у ОСОБА_2 (дружини позивача) порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують надання послуги з догляду на непрофесійній основі, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 935831 від 05.06.2024 про встановлення ОСОБА_2 другої групи інвалідності та висновок ЛКК КНП ДМР "Дунаєвецької багатопрофільної лікарні" №324/1 від 05.06.2024 відповідно до якого ОСОБА_2 встановлено потребу постійного стороннього догляду.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови у звільненні позивача є протиправними.

Як наслідок, необхідно зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути подання військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби на підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, якій встановлена ІІ група інвалідності), поданого на підставі рапорту від 21.07.2024, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

За подання позовної заяви позивачем сплачено 1211,20 грн судового збору.

Разом з тим, відповідно до положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відтак кошти в розмірі 1211,20 грн є надміру сплаченим судовим збором та можуть бути повернуті позивачем за його заявою в порядку та відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути подання військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби на підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, якій встановлена ІІ група інвалідності), поданого на підставі рапорту від 21.07.2024, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )
Третя особа:Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя О.О. Михайлов