Справа № 320/52582/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 грудня 2024 року м. Київ № 320/52582/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (пл. Івана Франка, 5, м. Київ, 01001, ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 1299/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК від 13.03.2024 надану КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/52582/24 передана 18.11.2024 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову шляхом надання належним чином оформленого адміністративного позову із зазначенням належних учасників справи з доказами направлення відповідачу.

В ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 представнику Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зазначено, що згідно з ч.1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. В поданій позовній заяві визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заявником, а Комісара Сергія Петровича, яким подано позовну заяву до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» - представником заявника. Відповідне формулювання учасників справи не відповідає нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем на виконання вимог ухвали від 25.11.2024 подано до суду заяву, в якій зазначено, що в адміністративному позові КП «Київтеплоенерго» достовірно і однозначно визначено процесуальний статус сторін справи, а судом застосовано надмірний формалізм та надано перевагу форми над змістом.

Надаючи правову оцінку доводам представника заявника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», викладеним в заяві від 28.11.2024, суд зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі Bellet v. France від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №640/3040/21.

Таким чином, Європейський суд з прав людини та Верховний Суд провели розмежування формалізму та надмірного формалізму.

Як вже було зазначено, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу.

Вимоги до складання позовної заяви визначені Кодексом адміністративного судочинства України, які є імперативними та покладають як на суд так і на учасників справи обов`язок дотримання встановлених вимог.

Згідно з ч.1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 8 ч.1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Водночас, КАС України передбачено право звернення до суду із заявами, в яких особа, яка звертається із заявою визначена як заявник, а її представник представник заявника, та право звернення до суду з позовною заявою, в якій особа, яка звертається із позовною заявою визначена як позивач, а її представник представник позивача.

Судом з метою як дотримання доступу до правосуддя так і дотримання учасниками судового процесу встановлених КАС України вимог до оформлення позовної заяви, було роз`яснено представнику заявника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про необхідність уточнення процесуального статусу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Проте, представником заявника не було виконано вимоги ухвали від 25.11.2024 та подано до суду заяву з викладенням незгоду з вимогою суду щодо приведення позовної заяви у відповідність до вимог КАС України.

Суд звертає увагу представника заявника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», що в даному випадку судом не було застосовано надмірного формалізму, оскільки подана заява не відповідає вимогам КАС України, про що відомо представнику заявнику та з цим він фактично погоджується в поданій заяві, проте свідомо не приводить подану заяву у відповідність до встановлених вимог процесуального законодавства, вимагаючи від суду самостійно дійти висновку, що якщо він звернувся до суду, то має статус позивача у справі.

Метою залишення позовної заяви без руху є надання заявнику можливості дотримання форми звернення до суду в позовному провадженні, що є його обов`язком. Водночас обов`язком суду є перевірка на стадії відкриття провадження у справі дотримання форми позовної заяви вимогам КАС України, про що міститься вимога в п.3 ч.1 ст. 171 КАС України, а саме суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Подання до суду заяв або позовних заяв без дотримання форми, встановленої процесуальним законодавством, призведе до нівелювання норм КАС України, що є неприпустимим, а вимога заявника про прийняття позовної заяви, поданої без дотримання норм КАС України по суті є зловживанням правом зі сторони заявника.

Враховуючи, що судом було роз`яснено вимоги до оформлення позовної заяви в ухвалі від 25.11.2024 та надано строк для можливості приведення позовної заяви у відповідність до вимог процесуального законодавства, яким представник заявника не скористався, суд приходить до висновку, що позовна заява подана до суду без дотримання ст. 161 КАС України, як наслідок позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що недоліки, встановлені ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 не усунуті, тобто позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 143, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Парненко В.С.