Справа № 676/5316/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/5316/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк В.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

05 грудня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано Постанову № 0441 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у вигляді штрафу (розмір не вказано) за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження по адміністративній справі закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за №0441 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 23 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі (в постанові не вказано), відповідно до якої ОСОБА_1 , перебуваючи у Першому відділі Кам"янець- ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, не перебуваючи на військовому обліку, відмовився від проходження військово-лікарської експертизи на предмет визначення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я, чим порушив Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 року № 154, ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 і несе відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що спірна постанова винесена відповідачем з порушенням вимог законодавства та безпідставно. Також вважає, що невірно вказано адресу позивача, постанова не була підписана начальником, який під час слухання справи, її не складав, в постанові не конкретизовано його правопорушення, відносно тих законодавчих, які вказані, крім того, постанова не містить повного опису обставин справи, не містить посилання на акт відмови від повістки, в постанові вказано, що позивач не перебуває на військовому обліку, що є недостовірним, оскільки ним було пред`явлено тимчасове посвідчення про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних (резервістів) ІНФОРМАЦІЯ_3 ще 23.08.2019 року, що додатково підтверджується електронним військово-обліковим документом, де вказано, що позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано суду достовірних та безсумнівних доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями порушив Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 року № 154, ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 № 402. Тому, на думку суду, наведене дає підстави для висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірно висновку щодо задоволення позову

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи призову громадян на військову службу за призовом на час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до п.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.1 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України які перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані проходити медичний огляд.

Відповідно до п.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, громадяни, які добровільно вступають на військову службу або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд.

Відповідно до п.1.1 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до п.3.1 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_6 або за місцем проведення медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи на території Кам`янець-Подільського району Хмельницької області був затриманий посадовими особами Національної поліції та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач при собі мав військово-обліковий документ (тимчасове посвідчення військовозобов`язаного), копію електронного військово-облікового документа та паспорт громадянина України. Незважаючи на те, що позивач уточнив свої облікові дані, мав при собі чинний військово-обліковий документ, йому було запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Вказане підтверджується копіями вказаних вище документів.

Також встановлено, що попередньо, 22.07.2024 року позивачу було вручено повістку, за місцем перебування та обліку, а саме: у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його зареєстрованим місцем проживання, для проходження ВЛК та уточнення облікових даних на 24 липня 2024 року, що підтверджується вказаною повісткою.

Під час перебування у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачу було повідомлено про необхідність проходження ВЛК, на що той повідомив працівників, що йому було вже вручено відповідну повістку ІНФОРМАЦІЯ_7 , на наступний день, про проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зареєстрованим місцем його проживання. Проте, посадові особи Першого відділу Кам"янець- ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжували утримання позивача, при цьому повістка на ВЛК посадовими особами вказаного РТЦК та СП Позивачу не вручалась. 23.07.2024 року близько 22 год. вечора позивачу було вручено Постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП за № 0441 від 23.07.2024 року, у зв`язку із його відмовою від проходження ВЛК.

Відповідно до ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі.

Таким чином, вказані обставини неправомірних дій посадових осіб, які після уточнення облікових даних позивача, який мав при собі чинний військово-обліковий документ (тимчасове посвідчення військовозобов`язаного), копію електронного військово-облікового документа, паспорт громадянина України та повістку ІНФОРМАЦІЯ_7 на 24.07.2024 року про проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за зареєстрованим місцем проживання позивача , не мали б складати зазначену Постанову, оскільки склад правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відсутній, за відсутністю однієї із складових вказаного правопорушення, а саме - об`єктивної сторони правопорушення (у відповідача були відсутні підстави для направлення позивача на проходження ВЛК), крім того, в справі відсутні документи, які підтверджують направлення позивача для проходження ВЛК (повістка на проходження ВЛК та акт відмови від проходження ВЛК).

Відтак, врахувавши встановлені судом обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відповідач не надав достатніх та належних доказів та неправомірно притягнув позивача до адмінвідповідальності та наклав на нього штраф за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам сторін. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Щодо інших доводів скаржника, зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.