Справа № 756/269/24
Суддя: Ткач М. М.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 756/269/24
Провадження № 2-адр/756/4/24
09 грудня 2024 року місто Київ
Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача - адвоката Ковальчук Анни Сергіївни, про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України, про скасування постанови про порушення митних правил,
У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23.07.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, задоволено. Скасовано постанову Київської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1006/10000/23 від 14.12.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000,00 грн. за порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України. Провадження у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.4 ст. 481 Митного кодексу України закрито. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України.

02.08.2024 на адресу суду від представника позивача - адвоката Ковальчук А.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якому представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5200,00 грн., які позивач понесла у зв`язку із розглядом вказаної справи.

Відповідно до положень ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви, суд зазначає наступне.

За правилами ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із положеннями ст. 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Водночас, приписами ч.ч.3 та 5 ст. 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів, представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді здійснювала адвокат Ковальчук А.С.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано договір №1-0722 від 26.07.2022 про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчук А.С., додаток №2 до договору №1-0722 від 26.07.2022 про надання правової допомоги, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 26.07.2024 підписаний між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчук А.С., яким сторони обумовили обсяг та вартість послуг правничої допомоги, рахунок від 26.07.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом, ордер.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у його постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, діюче законодавство передбачає нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Ураховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності таких робіт та значимості таких дій у справі, беручи до уваги, що позов був задоволений, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 5200,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача, стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5200,00 грн.

Керуючись статтями 243, 252, 255, 256, 294, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Анни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України, про скасування постанови про порушення митних правил - задовольнити.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України, про скасування постанови про порушення митних правил, додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Київської митниці Державної митної служби України (, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8а) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.12.2024.

Відомості про сторони:

1. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2. Відповідач - Київська митниця Державної митної служби України (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Вацлава Гавела, 8-А, ).

Суддя М. М. Ткач