Справа № 505/4144/24
Суддя: Дзюбинський А. О.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4144/24
Провадження № 2-а/505/78/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Дзюбинського А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Негрескул Д.О.,

представника позивача адвоката

(в режимі відеоконференції) Баладиги С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Котовського міськрайонного суду Одеської області справу в порядку адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови БАД № 801027 від 08.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Котовського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 із даним позовом в якому вказав, що 08.04.2024 року інспектором взводу №1 роти № 45 батальйон-полку №2 УПП в Одеської області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Чумаком Романом Івановичем винесено постанову серії БАД № 801027 від 08 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №801027, копія якої додається до матеріалів справи. Відповідно до винесеної постанови, позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено: 08.04.2024 року о 09:05 год в місті Одеса, вул. 15-А лінія 32, водій керуючи електричним скутером Aima М3, який має електричний двигун потужністю до 4 кВт без посвідчення водія відповідної категорії, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1а ПДР України. В результаті чого позивачу винесено адміністративне стягнення та накладено грошовий штраф у розмірі 3 400, 00 гривень.

Представник позивач зазначає, що оскаржувану постанову позивач серії БАД № 801027 від 08.04.2024 року на місці події не отримував.

У вересні 2024 року позивачу стало відомо що його банківський рахунок заблоковано Київським ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженню №75227434.

18.09.2024 представником позивача подано до Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) адвокатський запит вих. №18092024- 1С від 18.09.2024 з приводу надання постанови про відкриття виконавчого провадження № 75227434 та копії виконавчого документа.

23.09.2024 у відповідь на адвокатський запит позивач отримав копію оскаржуваної постанови, що підтверджується супровідним листом Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з АСВП.

3 матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанова серії БАВ №801027 складена за порушення ч. 2 ст. 126 КУПАП, а саме: керування транспортним засобом не маючи відповідної категорії.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №801027 від 08.04.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

В зв`язку з вищевикладеним представник позивача адвокат Баладиги Сергій, просить суд скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №801027 від 08.04.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП й закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року суддею Дзюбинським А.О. поновлено строк звернення до суду із позовом та справу прийнято до свого провадження і призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.

08.11.2024 від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до Котовського міськрайонного суду надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Баладига С.П. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги підтримав, з підстав викладений позові та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, однак у встановлений законом строку надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що оскаржувана постанова винесена правомірно та у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що зі змістом постанов про накладення адміністративного стягнення він ознайомився 23 вересня 2024 року шляхом отримання копії оскаржуваної постанови, що підтверджується супровідним листом Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з АСВП.

З копій постанов вбачається, що у графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності» підпис правопорушника відсутній. Отже пропущений позивачем строк на оскарження постанови було судом поновлено.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №801027 від 08.04.2024 зазначено, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.126 КУпАП. Інспектор поліції в оскаржуваній постанові вказує, що він 08.04.2024 року о 09:05 год в місті Одеса, вул. 15-А лінія 32, водій керуючи електричним скутером «Aima М3», який має електричний двигун потужністю до 4 кВт без посвідчення водія відповідної категорії, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1а ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 наказу МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» вказано, що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3КУпАП.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За визначенням п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Натомість пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття "механічний транспортний засіб" та "транспортний засіб" та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Відповідно до п. З розділу "Загальні положення" Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 340 від 8 травня 1993 року(зі змінами), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії. Зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. До категорії А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Зазначені положення свідчать про те, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 та 4 кВт.

Зазначена правова позиція міститься у рішенні Верховного суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

В технічному паспорті електроскутера «Aima МЗ» міститься інформація про потужність (мотора) двигуна даної моделі електричного скутера, яка становить 1200 Вт, тобто 1,2 кВт.

Таким чином, транспортний засіб «Aima МЗ» з потужністю електродвигуна 1200 ВТ не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Частина друга статті 126 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому доводи позивача, щодо неправомірності складеної постанови є обґрунтованими, а відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет їх обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справ було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених за ч.2 ст.126 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскаржувана постанова від 08 жовтня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення ч.2 ст.126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп., які понесені ним під час розгляду справи.

Що стосується стягнення судових витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорара адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

ВССУ у справі №6-32389 ск15 та ВССУ від 14.09.2016 у справі 537/3062/15-ц зазначив, що склад та розмір таких витрат є предметом доказування у справі. Доказами витрат є: договір доручення або про надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Можуть бути також стягнуті витрати на правову допомогу, які понесені стороною і у разі вчинення дій поза судовим засіданням, але у конкретній справі, що розглядається судом.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що, згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження судових витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 15.04.2024 та додаткову угоду №1 від 16.09.2024 до Договору 15042024 від 15.04.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 001374.

З огляду на викладене, враховуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також те, що справа, яка розглядається, відноситься до справ незначної складності, враховуючи фактично виконану адвокатом роботу (надані послуги), час витрачений на виконання відповідних робіт (послуг), обсяг наданих робіт (послуг), суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 3000 грн. є необґрунтованою.

Виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, реальності наданої та оплаченої позивачем правничої допомоги адвоката, а також те, що позов задоволено, суд приходить до переконання, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає сума в розмір 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.2 ст. 126 КУпАП, ст.6,8,9,72,77,139,242-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови БАД № 801027 від 08.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАПзадовольнити.

Постанову Департаменту патрульної поліції про скасування постанови БАД № 801027 від 08.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень визнати неправомірною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено протягом 20.11.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: Одеська область, вул. Академіка Корольова, 5

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ