Справа № 480/4851/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2024 року Справа № 480/4851/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №24 від 03.05.2024 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 21.03.2015;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області врахувати усю наявну вислугу років ОСОБА_1 , включаючи пільгову, яка становить 22 роки 10 місяців 7 днів, та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 21.03.2015.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби. На підставі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2015 №56-ОС По особовому складу, позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. У відповідності до витягу із наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.11.2023 №1010-ОС Про внесення змін до наказів, яким було внесено зміни до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.03.2015 № 56-ОС, вислуга років позивача станом на 21.03.2015 становить: календарна 17 років 03 місяці 29 днів; пільгова: 05 років 06 місяців 08 днів; усього: 22 роки 10 місяців 07 днів.
Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.05.2024 №24 протиправним, таким, що порушує конституційне право ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав. На виконання вимог ухвали суду від 16.09.2024 представником відповідача надано лише документи, які були витребувані судом.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі №480/4851/24 Адміністрацію Державної прикордонної служби України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проходив службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби. Дані обставини не є спірними, сторонами не заперечується.
На підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 № 442-ОС (а.с. 67) Майора ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 31.03.2014 №45-ОС (а.с. 66) ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу загону та на усі види забезпечення з 31.03.2014.
У подальшому, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2015 №56-ОС (а.с. 64 зворот. стор. - 65) позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Згідно зазначеного наказу, вислуга років позивача становить: календарна 00 років 11 місяців 20 днів, пільгова 00 років 05 місяців 25 днів, усього 01 рік 05 місяців 15 днів.
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.11.2023 №1010-ОС Про внесення змін до наказів, яким було внесено зміни до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.03.2015 №56-ОС, вислуга років позивача станом на 21.03.2015 становить: календарна 17 років 03 місяці 29 днів; пільгова: 05 років 06 місяців 08 днів; усього: 22 роки 10 місяців 07 днів (а.с. 65 зворот. стор.).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі №480/132/24 (а.с. 22-24), крім іншого, зобов`язано адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати, оформити та направити органам Пенсійного фонду необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі №480/132/24 (а.с. 22-24) Адміністрація Державної прикордонної служби України надіслала до ГУ ПФУ в Сумській області подання про призначення позивачу пенсії від 17.04.2024 №11/ПВ-12580/СУД (а.с. 54-55).

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області рішенням №24 від 03.05.2024 (а.с. 52) відмовлено у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку із відсутністю необхідної для призначення пенсії календарної вислуги років 22 роки і більше.

Позивач вважає рішення відповідача №24 від 03.05.2024 протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Згідно пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше:

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Стаття 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Положення статті 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей ( далі Постанова №393).

З вказаної Постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах. Також з аналізу викладених положень наведеного Порядку вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом а статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Саме Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Враховуючи вище викладене, період часу 22 роки 10 місяців 07 днів (у пільговому обчисленні) є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до "вислуги років", яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18. Так, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Суд зазначає, що підрахунок вислуги років, як у календарному, так і у пільговому обчисленні не належить до повноважень територіального органу ПФУ, а належить до повноважень органу, в якому позивач проходів військову службу, а також Державної прикордонної служби України під час оформлення та складання відповідного подання про призначення пенсії.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи у позивача станом на 21.03.2015 були наявні 17 років 03 місяці 29 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 22 років 10 місяців 07 днів, що відображено у розрахунку вислуги років, оформленому належним чином (а.с.8-10).

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, суд погоджується з твердженням позивача про те, що наявної у нього вислуги років станом на 21.03.2015 було достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.

Стосовно вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з дня звільнення, а саме 21.03.2015, суд відмовляє у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Матеріалами справи не підтверджується, що позивачем взагалі не реалізовувалося право на призначення пенсії з 21.03.2015. В даному випадку, спірні правовідносини ОСОБА_1 із Адміністрацією Державної прикордонної служби України щодо протиправної бездіяльності в частині неоформлення та ненаправлення органам Пенсійного фонду документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років; а також зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати, оформити та направити органам Пенсійного фонду необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виникли виключно у 2024 році шляхом подання адміністративного позову до суду в межах справи №480/132/24.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою від 25.03.2024 (а.с. 60 зворот. стор.) про призначення пенсії.

Саме за результатами розгляду заяви позивача від 25.03.2024 та поданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України документів, в т.ч. і подання про призначення пенсії від 17.04.2024 №11/ПВ-12580/СУД, відповідач рішенням №24 від 03.05.2024 відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років передбаченої п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Матеріалами справи підтверджується, що волевиявлення позивача щодо призначення йому пенсії датовано 25.03.2024, а тому відповідач повинен врахувати дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії, а не дату звільнення позивача зі служби.

З відповідачем спірні правовідносини позивача виникли виключно після звернення із заявою від 25.03.2024 про призначення пенсії та оформлення уповноваженим органом подання.

Таким чином фактично волевиявлення позивача щодо призначення відповідачем пенсії виникло 25.03.2024, а не 21.03.2015, жодних обов`язків у відповідача призначати пенсію позивачу з дня звільнення, а саме 21.03.2015 у відповідача не існує, заяву позивачем подано лише 25.03.2024, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №24 від 03.05.2024 про відмову у призначенні пенсії позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути подання про призначення пенсії позивачу від 11.04.2024 №11/ПВ-12580/СУД та прийняти рішення про призначення позивачу з 25.03.2024 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового, сплачену позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №24 від 03.05.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) повторно розглянути подання від 11.04.2024 №11/ПВ-12580/СУД про призначення пенсії та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_2 ) з 25.03.2024 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) суму судового збору у розмірі 968,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета