Справа № 460/11970/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2024 року м. Рівне №460/11970/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач), в якому просить суд:

- скасувати Акт №12107/Ж5/17-00-24-05-18/ від 08.08.2024 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06.09.2024 №13212/, №13211/, №13214/, №13215/, №13213/.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними з огляду на те, що відповідачем не було дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на недотримання процедури перевірки. Вказує, що документальна перевірки проводиться на підставі первинних документів (в тому числі документів фінансової, статистично та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів), а складений відповідачем Акт містить відомості про відсутність під час перевірки первинних документів, а висновки ґрунтуються на відомостях інформаційних баз даних «ІС Податковий блок», що є порушенням пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України. Вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем поза межами строку встановленого п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України. Стверджує, що ненадання позивачем відповідачу документів відбулося через необізнаність в проведенні перевірки, а не через відмову позивача їх надати. Наголошує на відсутності чіткого роз`яснення механізму розрахунку суму доходу позивача за 2023 рік, що ставить під сумнів достовірність висновків акту перевірки. Вважає, що акт перевірки та прийняті на його підставі рішення контролюючого органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому він заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що документальну позапланову невиїзну перевірку позивача проведено на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України згідно з листом ДПС України №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024, яким надіслано інформацію, що надійшла від Національного Банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (2р2-платежі) у 2023 році. Вказує, що наказ та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податку, який було отримано позивачем особисто 28.06.2024р. Зазначає, що відповідно до наявної податкової інформації перевіркою встановлено, що позивач у 2023 році отримав доходи у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 830146,00грн. із використанням реквізитів ЕПЗ (2р2-платежі), які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації), при цьому декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за 2023 рік позивачем не подано, чим порушено пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4. п.49.18. ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України та не сплачено податок на доходи фізичних осіб і військовий збір з отриманого доходу. Зважаючи на вказане, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 05.12.2024 клопотання відповідача про розгляд адміністративної справи в судовому засіданні з участю представника відповідача залишено без задоволення.

Оскільки, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд враховує наступне.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області в період з 22.07.2024 по 02.08.2024 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. та повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору, за результатами якої складено акт від 08.08.2024 року №12107/Ж5/17-00-24-05-18/.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пп.16.1.3. п.16.1. ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 п.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України в наслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік;

- пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п. 164.2 ст.164, п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України в наслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у розмірі 149426,28 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в наслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у розмірі 12454,19 грн.;

- п. 44.1 ст. 4, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в наслідок чого встановлено ненадання контролюючому органу первинних документів;

- пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не надав до податкових органів декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік та не задекларував суму загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік з отриманих переказів від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 830146,00грн., в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 149246,28 грн. та суму військового збору у розмірі 12452,19 грн., а також у зв`язку з ненаданням первинних документів до перевірки, в тому числі на запит контролюючого органу.

За результатами перевірки позивачу направлено податкові повідомлення-рішення:

- №13215/ від 06.09.2024, яким позивачу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3. ст.54, пунктом 58.1 ст.58, пункту 123.2 ст.123 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 186782,85грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 149426,28грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 37356,57грн.;

- №13213/ від 06.09.2024, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3. ст.54 і пункту 120.1 ст.120 Податкового кодексу України за порушення пп.16.1.3. п.16.1. ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 п.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

- №13212/ від 06.09.2024, яким позивачу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 ст.54, пунктом 58.1 ст.58, пункту 123.2 ст.123 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 15565,24 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 12452,19 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 3113,05 грн.;

- №13214/ від 06.09.2024, яким до позивача за порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 44.3 ст.44, п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн. за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції;

- №13211/ від 06.09.2024, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3. ст.54 і пункту 121.2 ст.121 Податкового кодексу України за порушення вимог пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 7100,00 грн. за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції.

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для проведення перевірки став лист Державної податкової служби України від 26.03.2024 за №8651/7/99-00-24-01-02-07, яким повідомлено про отриману від Національного банку України інформацію листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПС №33529/5 від 22.03.2024 року) щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) дебетовий оборот по якому складає 830202 грн, кредитовий оборот 830146 грн.

Цим листом також визначено, що при опрацюванні зазначеної інформації слід забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) рік та залучення до декларування зазначених платників податків, а у разі неподання декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків - фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України та у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів, а у разі невиконання платниками податків податкового обов`язку - здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.

Державною податковою службою України листом від 21.08.2024 за №23858/7/99-00-24-04-03-07 в доповнення до листа від 26.03.2024 за №8651/7/99-00-24-01-02-07 було надіслано відповідачу відомості, одержані листом НБУ від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. ДПС №87431/5 від 20.08.2024) щодо обсягів видаткових і прибуткових операцій фізичних осіб із зазначенням номерів рахунків та банків, у яких вони відкриті, для використання під час здійснення заходів податкового контролю.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2024 року рекомендованим пріоритетним листом з повідомленням про вручення Головне управління ДПС у Рівненській області направило на адресу позивача лист (запит) від 06.05.2024 за №3364/Ж12/17-00-24-05-25 про надання інформації та її документального підтвердження, в якому зазначено, що обсяг зарахувань на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 у 2023 році склав 830146,00грн., обсяг списань 830202,00грн., а згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб фізичній особі ОСОБА_1 нараховано та виплачено дохід за 2023 рік склав 0,00грн., у зв`язку із чим розбіжність між сумою зарахувань на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 та сумою доходів склала 830146,00грн.

Зазначений запит відповідно до відомостей рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 230 було отримано 10.05.2024 сестрою Пінчука за довіреністю, про що зроблено відповідну відмітку. Позивач не заперечив вказаних обставин та не надав суду доказів на його спростування.

Згідно з п. 44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, не є спірною та обставина, що позивач жодних пояснень і документів у відповідь на запит податкового органу від 06.05.2024 за №3364/Ж12/17-00-24-05-25, не надавав.

Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до положень п. 79.1, 79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Таким чином, вказані обставини обґрунтовано стали підставою для прийняття відповідачем наказу від 11.06.2024 року №1485-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, яким вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з 22.07.2024 року тривалістю 10 робочих днів. Визначено провести перевірку з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2023р. по 31.12.2023р., повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору з урахуванням інформації, наданої Національним банком України.

Положеннями пункту 42.2 ст.42 Податкового кодексу України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з положеннями пункту 42.5 ст.42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

11.06.2024 відповідачем підготовлено повідомлення про проведення перевірки за №263/Ж4/17-00-24-05-17, яке разом із копією наказу надіслано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ відправлення 456) 12.06.2024.

Не є спірною та обставина, що рекомендований лист №456, надісланий відповідачем 12.06.2024 було отримано позивачем особисто 28.06.2024, про що зроблено відмітку та проставлено відповідні підписи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №456.

Позивачем не надано суду доказів, які б спростували факт його належного повідомлення контролюючим органом про проведення позапланової невиїзної перевірки, а тому з урахуванням наведених вище доказів, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про те, що ненадання ним документів контролюючому органу відбулося через необізнаність в проведенні перевірки.

За вимогами абзацу другого пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Судом встановлено, що копія наказу від 11.06.2024 №1485-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » разом з повідомленням за №263/Ж4/17-00-24-05-17 від 11.06.2024 про дату і місце проведення перевірки були надіслані на адресу позивача 12.06.2024 рекомендованим листом №456 з повідомленням про вручення, з якого вбачається, що такий лист було отримано позивачем 28.06.2024. Документальну позапланову невиїзну перевірку позивача розпочато 22.07.2024, тобто з дотриманням тридцятиденного терміну від дати надсилання йому повідомлення і копії наказу, з урахуванням чого суд констатує, що посадовими особами відповідача були виконані всі умови пункту 79.2 ст.79 Податкового кодексу України, що надавало їм право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки позивача.

Відповідно до положень підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 Податкового кодексу України).

22.07.2024 головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області ОСОБА_2 було у зв`язку із проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки позивача було складено запит №13 про надання документів (копій документів) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, а саме платіжні доручення, чеки, банківські виписки, інші розрахункові документи, документи та пояснення щодо неподання до ДПІ декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, копії виписок банку по всіх відкритих рахунках в банку, інші наявні документи, що стосуються предмета перевірки.

Зазначений запит надіслано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 23.07.2024. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№ відправлення 789) вказаний лист було отримано позивачем особисто 26.07.2024.

У відповідності до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2024 головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області ОСОБА_2 було складено акт №672/Ж6/17-00-24-05-19, що засвідчує факт ненадання документів фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Актом №714/Ж6/17-00-24-05-19 від 02.08.2024 податковий інспектор повторно засвідчила факт ненадання платником податків документів до проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Такий акт було надіслано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 02.08.2024. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№ відправлення 824) вказаний лист було отримано позивачем особисто 09.08.2024.

08.08.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено Акт №12107/Ж5/17-00-24-05-18/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023р по 31.12.2023р, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору».

Акт перевірки №12107/Ж5/17-00-24-05-18/ від 08.08.2024, в якому міститься вказівка про те, що у випадку незгоди з висновками перевірки, чи фактами і даними, викладеними у ньому, платник податків може потягом 10 робочих днів подати свої заперечення та/або додаткові документи, цього ж дня направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Акт перевірки було отримано позивачем особисто 16.08.2024, про що свідчить відмітка та відповідні підписи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №334.

Факт отримання акту перевірки позивачем не заперечується, не є спірною і та обставина, що позивач ні заперечень на акт перевірки, ні будь-яких документів податковому органу у десятиденний строк з дня отримання акту не подавав.

Оцінюючи доводи позовної заяви вбачається, що вони зводяться до незгоди позивача з висновками акту перевірки, які зроблені на підставі даних контролюючого органу, а не первинних документів, при цьому суд констатує, що документальну невиїзну перевірку позивача відповідач провів на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо позивача, відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки позивача у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 830146,00 грн., при цьому позивачем ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження зазначених коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання позивачем вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та не здійснення їх декларування, не зважаючи на те, що як до початку перевірки, так і під час її проведення позивачу направлявся відповідний запит податкового органу.

З листа Державної податкової служби України від 21.08.2024 за №23858/7/99-00-24-04-03-07 вбачається, що Національним банком України листом від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. ДПС №87431/5 від 20.08.2024) було надано податковому органу щодо позивача детальну інформацію щодо обсягів його видаткових і прибуткових операцій у 2023 році в розрізі кожного банківського рахунку. Зокрема, у витягу з додатку до листа ДПС України від 21.08.2024 за №23858/7/99-00-24-04-03-07 вказано відомості по банківських рахунках позивача у АТ «Універсал Банк», АТ «Таскомбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «ПУМБ» та «Райффайзен Банк». Як вбачається з вказаних відомостей загальна сума кредитового обороту склала 830146,21 грн.

Позивач не заперечив та не спростував вказану інформацію, а також не надав з матеріалами позову жодних доказів, які б спростовували відомості, викладені контролюючим органом у вказаному листі та акті перевірки, як не надано і пояснень та будь-якого документального підтвердження щодо правової природи отриманих позивачем на його банківські рахунки коштів, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання позивачем у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

Покликання позивача на нечіткість обставин, зафіксованих у акті перевірки, зокрема щодо того, хто саме знімав готівку з банківських рахунків позивача, суд відхиляє з огляду на те, що такі обставини не спростовують факту надходження вищевказаних сум грошових коштів на банківські рахунки, які належать саме позивачу, а не будь-яким іншим особам.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури проведення документальної невиїзної перевірки та оформлення акта такої перевірки, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку з процедурними порушеннями, які на думку позивача існували при призначенні та проведенні документальної невиїзної перевірки та оформлення її результатів.

Оцінюючи позовну вимогу в частині скасування акту №12107/Ж5/17-00-24-05-18/ від 08.08.2024, суд зазначає, що оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженим Наказ Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.12.2021 №702), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень, затвердженими наказом Державної податкової служби України від 25.02.2021 №244, згідно з якими акт документальної перевірки це документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати. У акті перевірки зазначається систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Таким чином, акт податкової перевірки є документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, є носієм доказової інформації про виявлені порушення, при цьому його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу заперечень, але сам по собі акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність для позивача, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч.1 ст.17 КАС України та не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, що може бути оскарженим в судовому порядку.

Висновки аналогічного змісту неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.05.2023 у справі №1.380.2019.005820, від 22.04.2022 у справі №813/2521/17, від 09.04.2021 у справі №804/11878/15.

Що стосується суті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то суд зауважує на такому.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно з пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового Кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. А за пп.163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За правилами пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу. Відповідно до п.164.3 ст.164 Податкового кодексу при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст.168 Податкового кодексу України. Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 цієї статті, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.167.1 ст.167 Податкового Кодексу Українитавка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у встановленому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача склав 830146,00грн.

P2P-платежі (з англ. person-to-person) це грошові перекази фізичних осіб "з карти на карту". P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках, також такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів з іншою метою.

Разом з тим, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році доходів в розмірі 830146,00грн. у вигляді інших доходів.

Під час перевірки податковим органом встановлено, що у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 по платнику податків ОСОБА_1 , доходи у сумі 830146,00 грн., що надійшли на його банківські рахунки, не задекларовані. Враховуючи це та факт ненадання позивачем жодних первинних документів з приводу одержання такої суми коштів, податковий орган цілком слушно вказав на порушення пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням платником податків- фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 830146,00 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого не був нарахований та сплачений за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 149426,28 грн. (830146,00грн. х 18 % = 149426,28 грн.).

Доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до цього, податковим органом зроблено цілком слушні висновки і про не нарахування та не сплату ОСОБА_1 за 2023 рік військового збору у розмірі 12452,19грн. (830146,00грн. х 1,5% = 12452,19грн.).

В силу вимог пп.16.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, за порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України до позивача правомірно було застосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

Також матеріалами справи в повній мірі підтверджено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів, що стало підставою для застосування згідно податкового повідомлення-рішення №13214/ від 06.09.2024 штрафної санкції в сумі 1020,00 грн.

Також податковим органом доведено порушення вимог пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України в частині ненадання позивачем відповіді на обов`язковий запит податкового органу, що стало підставою для застосування згідно податкового повідомлення-рішення №13211/ від 06.09.2024 штрафної санкції в сумі 7100,00 грн.

З урахуванням досліджених судом матеріалів справи враховуючи наведені вище норми податкового законодавства, суд приходить висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Згідно з частиною другою ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Поряд з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість. Наведене випливає зі змісту частини першої цієї статті.

Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього процесуальний обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги сторони позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподілу він не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про скасування Акту №12107/Ж5/17-00-24-05-18/ від 08.08.2024 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 та визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 06.09.2024 №13212/, №13211/, №13214/, №13215/, №13213/ - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Д.П. Зозуля