Справа № 520/31304/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 р. №520/31304/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61024, ), третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках ВП №76000018, при перевірці стану виконання рішення у справі № 520/12557/24 в розрізі ненарахування та невиплати боржником ГУ ДСНС України в Харківській області індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 07.09.2018.

2. Скасувати постанову від 25.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження ВП №76000018.

3. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження ВП №76000018 та, у процедурі перевірки стану виконання рішення у справі № 520/12557/24, вчинити коло дій та повноважень, передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення боржником ГУ ДСНС України в Харківській області належного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 07.09.2018 у розмірі 26531,56 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять одна гривня 56 копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що державним виконавцем по суті не було вчинено дій передбачених ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» з перевірки стану виконання рішення у справі № 520/12557/24, що є протиправною бездіяльністю, а зазначена бездіяльність обумовила протиправне закінчення названого виконавчого провадження, оскільки відповідне рішення суду у справі залишається фактично невиконаним, що потребує судового захисту.

28.11.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку визначеному ст. 287 КАС України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову. Зазначив, що листом Головне управління від 15.08.2024 № 65010-7868/65151 подало заявку про виділення додаткового фінансування головному розпоряднику бюджетних коштів Державній службі України з надзвичайних ситуацій. На теперішній час кошти для виконання судового рішення по справі № 520/12557/24 не надійшли…». У зв`язку з тим, що станом на 30.09.2024 Боржником не було надано доказів повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також непоінформовано державного виконавця про вжиті заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання. Тому державним виконавцем керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Відповідно до частин 1-2 Розділу IX. Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень. Згідно листа Боржника від 09.10.2024 за вих.. № б/н: «…Наразі грошові кошти, які замовлені у головного розпорядника, до Головного управління надійшли 20.09.2024 (згідно довідки про зміни до кошторису від 19.09.2024 № 6501), у зв`язку з відсутністю банківських реквізитів Стягувача Головне управління не мало можливості здійснити виплату даних коштів до 02.10.2024. 02.10.2024 на адресу Головного управління від Стягувача було надано заяву із зазначенням банківських реквізитів, на даний час здійснюються заходи щодо виплати грошових коштів з метою виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі № 520/12557/24 в повному обсязі, після проходження виплати додаткового надамо платіжні інструкції в підтвердження зазначених дій…». Згідно відповіді Боржника від 18.10.2024 за вих. № 65130-1-9923/65190: «… Направляємо Вам докази виконання рішеня Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі № 520/12557/24, копію довідкирозрахунок від 22.07.2024 № 531, копію платіжних інструкцій від 10.10.2024 № 5335, № 5334, № 5336…». На підставі відповіді Боржника від 18.10.2024 за вих. № 65130-1-9923/65190 та керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 76000018 від 25.10.2024 року.

Третя особа не скористалась правом подання пояснень.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

З автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі № 520/12557/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 07.09.2018.

На виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Антосік І.О. перебувало виконавче провадження номер за АСВП: ВП №76000018 з примусового виконання виконавчого листа № 520/12557/24 від 05.09.2024 року виданого Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 07.09.2018.

09.09.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Антосік І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови. Копії відповідної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

09.09.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Антосік І.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2023 року № 512/5.

09.09.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Антосік І.О. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

30.09.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Антосік І.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 5100,00 грн.

18.10.2024 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист від боржника від 18.10.2024 за вих. № 65130_1-9923/65190, яким направлено докази виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі 520/12557/24, копію довідки-розрахунку від 22.07.2024 № 531, копію платіжних інструкцій від 10.10.2024 № 5335, № 5334, № 5336 (а.с. 103-107).

Представником позивача до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено заяву від 18.10.2024, відповідно до якої зазначає, що боржником не проведено індексацію позивачу за період з 01.03.2018 по 07.09.2018, що вказує на неповне виконання рішення суду (а.с. 116-118).

25.10.2024 року, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем на підставі відповіді боржника від 18.10.2024 за вих. № 65130_1-9923/65190 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 134-135).

Позивач, не погодившись постановою старшого державного виконавця від 25.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження №76000018, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі за текстом - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ).

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 3, частини 4 стаття 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 6 ст. 26 Закон № 1404-VIII встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 63 Закон № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 25 листопада 2020 року по справі №554/10283/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, державний виконавець, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII має пересвідчитись у обставинах повноти фактичного виконання боржником рішення (у даному випадку, виконавчого листа), однак виключно у межах змісту такого рішення.

Судом встановлено, що боржник надав старшому державному виконавцю лист від 18.10.2024 за вих. № 65130_1-9923/65190, в якому вказав про добровільне виконання рішення, та надав копію довідки-розрахунку від 22.07.2024 № 531, копію платіжних інструкцій від 10.10.2024 № 5335, № 5334, № 5336 (а.с. 103-107).

Разом із тим, з копії довідки-розрахунку від 22.07.2024 № 531 встановлено, що позивачу за період з 01.03.2018 року по 07.09.2018 нараховано суму індексації у розмірі 0,00 грн.

В той час, як рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі № 520/12557/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 07.09.2018.

Відтак, суд зауважує, що відповідачем не досліджено згідно листа представника позивача від 18.10.2024, яким Відділ повідомлено про те, що боржником не в повному обсязі виконано рішення суду, проте 25.10.2024 року старшим державним виконавцем на підставі відповіді боржника від 18.10.2024 за вих. № 65130_1-9923/65190 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, відповідач формально підійшов до виконання обов`язків та наданих йому законом повноважень в частині досягнення мети виконавчого провадження - виконання рішення суду та відновлення прав позивача, та зробив висновок про фактичне виконання рішення боржником в повному обсязі без фактичної перевірки такого виконання, що потягло за собою прийняття протиправної та передчасної постанови про закінчення виконавчого провадження та порушення прав стягувача, який є позивачем у даній справі.

Як вже зазначалося, частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Оскаржувану постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесені передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального та саме повного виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Відтак, оскільки з наданих ГУ ДСНС України в Харківській області листа та розрахунку щодо виконання боржником ГУ ДСНС України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/12557/24 не у повному обсязі, суд вважає, що у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для закінчення виконавчого провадження, з огляду на що постанову від 25.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження №76000018 прийнято передчасно, у зв`язку з чим підлягаює скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження ВП №76000018 та, у процедурі перевірки стану виконання рішення у справі № 520/12557/24, вчинити коло дій та повноважень, передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення боржником ГУ ДСНС України в Харківській області належного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 07.09.2018 у розмірі 26531,56 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять одна гривня 56 копійок), суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 41 Закону № 1404-VІІІ, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи вищезазначене, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження тягне за собою обов`язок державного виконавця відновити виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення про скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Отже, вимоги позивача про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та вчинити коло дій для виконання рішення суду є передчасними. У даній частині позовних вимог на даний час права позивача не є порушеними.

Таким чином, суд зазначає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках ВП №76000018, при перевірці стану виконання рішення у справі № 520/12557/24 в розрізі ненарахування та невиплати боржником ГУ ДСНС України в Харківській області індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 07.09.2018.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, а докази понесення ним інших судових витрати відсутні, виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6-9, 241-243, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61024, ), третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках ВП №76000018, при перевірці стану виконання рішення у справі № 520/12557/24 в розрізі ненарахування та невиплати боржником ГУ ДСНС України в Харківській області індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 07.09.2018.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік Ірини Олегівни від 25.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження №76000018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61024, ) витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Бідонько А.В.