Справа № 554/11783/24
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/176/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до патрульної поліції, в якому прохав скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 537762 від 22.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі, стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн.

В обґрунтування позову представник позивача вказала, що згідно з постановою серії БАД № 537762 від 22.09.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Оскаржувану постанову позивач отримав поштою рекомендованим листом, який останньому було вручено 27.09.2024 р. Представник позивача вказує, що 22.09. 2024 р. ОСОБА_1 знаходивсь у салоні свого автомобіля Ауді Q 7, д.н.з. НОМЕР_1 , на проспекті Миру, 30 А у м. Полтаві , до автомобіля підійшли працівники поліції та агресивно почали стукати у вікно. Оскільки ОСОБА_1 не порушив правил дорожнього руху, автомобіль знаходивсь на парковці , останній не повинен був пред`являти будь-які документи працівникові поліції, без будь-яких на те підстав та особам, які не представились та не показали своїх посвідчень. Представник позивача постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню , оскільки законодавець чітко розділив умови пред`явлення для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Обов`язок водія показати страховий поліс виникає тільки у випадках передбачених законодавством і ці випадки відрізняються від тих, які виникають при обов`язку пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб Ці випадки, про які йдеться у Законі України «Про дорожній рух», описані в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ». Контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише за визначених законодавством підстав, а саме п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » лише у випадку складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Таким чином, Законом України визначений чіткий перелік випадків, коли інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов`язаний надати страховий поліс. У будь-яких інших випадках вимога працівника поліції пред`являти для перевірки страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незаконна. Представник позивача вважає, що в даному випадку не виникло обставин, за яких працівник поліції повинен був здійснити контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому дії працівника поліції є безпідставними, що тягне за собою незаконність оскаржуваної постанови.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29 листопада 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов відзив Управління патрульної поліції в Полтавській області на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 22.09.2024 р. о 00 год. 30 хв. в м. Полтаві по просп.Миру,30 А. ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI Q 7 , номерний знак НОМЕР_2 , та після зупинки транспортного засобу не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб та полісф обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4. А Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. Поліцейський неодноразово просив ОСОБА_1 пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.4. А, що зафіксовано на відео з бодікамер № 469245. Позивач не пред`явив документи на транспортний засіб, страховий поліс та посвідчення водія відповідної категорії. До постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності додається відео з боді камери поліцейського, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача та відео з реєстратора, яке підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Представник відповідача зазначає, що твердження позивача про те, що вище вказаний транспортний засіб знаходився в нерухомому стані спростовується матеріалами відео фіксації. Представник відповідача вказує, що до відзиву додається принт скрін з відкритої бази даних МТСБУ щодо відсутності страхового полісу на транспортний засіб AUDI Q 7 , номерний знак НОМЕР_2 , станом на 22.09.2024 р. Крім того, представник відповідача у відзиві заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн. (а.с.20-22).

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП.

Судом встановлено, 22 вересня 2024 року о 02.29 год. інспектором роти №3БУПП в Полтавській області ДПП Лукашуком Е.Б. ухвалено постанову про те, що ОСОБА_1 22.09.2024 року о 00.29 годині в. м. Полтава прост. Миру, 30 А, керував транспортним засобом, не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних Т/З , чим порушив п. 2.4.А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.7).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001р. № 1306, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п.п.б п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон).

П.п. ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У п. 2.4. а) ПДР зазначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальний формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пп. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З доданої до відзиву відеофіксації з автомобільного відеореєстратора та відео з нагрудної камери інспектора вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді Q 7, д.н.з. НОМЕР_1 , та зупинився на стоянці для транспортних засобів. Коли до автомобіля підійшов інспектор патрульної поліції водій зачинився в автомобілі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи не реагував. З відеозапису вбачається, що інспектор неодноразово заявляв водію вимогу пред`явити документи.

Також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу роз`яснено причину вимоги пред`явити документи та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, згідно ст. 278, 279, 280 КУпАП. Після чого поліцейським позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції, що підтверджується відеозаписом.

Суд вважає, що відеоматеріали в своїй сукупності та послідовності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.4 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Правилами Дорожнього Руху (ПДР) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Таким чином, інспектор роти №3БУПП в Полтавській області ДПП Лукашук Е.Б., виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, діяв в межах, наданих йому законом повноважень. При розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови інспектором дотримано вимог ст. 245, 279, 280, 285 КУпАП, проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова винесена з дотриманням норм ст. 283, 251, 252 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, зокрема, містить посилання на відеореєстратор поліцейського, фрагменти відеозаписів з яких долучені до матеріалів справи.

За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Те, що позивач не погоджується з поставленим йому в провину порушенням ПДР не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 464/1470/17 та від 24.01.2019 у справі № 201/6167/17.

Суд вважає, що надані представником відповідача відеозаписи з нагрудного відео реєстратора є належними та допустимими доказами, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що представником відповідача спростовані доводи позивача про обставини зазначені у постанові, а тому вина позивача у вчиненні зазначених порушень доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 537762 від 22.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. На підставі вищевикладеного рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

За змістом вимог ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача судові витрати понесені останнім не відшкодовуються.

Оскільки суд відмовив в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1 не підлягають відшкодуванню.

Керуючись : ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 132, 139, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 537762 від 22 вересня 2024 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та закриття провадження по справі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНКППО НОМЕР_3 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, місце знаходження, м. Київ, вул. Федора Ернста,3, .

Суддя Л.І.Савченко