Справа № 380/4312/24
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа №380/4312/24

адміністративне провадження № К/990/46004/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Хохуляка В.В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 380/4312/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШТЕРН-ХЕМІКО» до Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШТЕРН-ХЕМІКО" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України про визнання протиправними дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ДПС у Львівській області звернулось з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2024.

Не погоджуючись з ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024, Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Установлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 позов задоволено.

У липні 2024 відповідач вперше подав апеляційну скаргу на рішення від 11.06.2024, яка ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції оригіналу документа про сплату судового збору.

25.07.2024 на адресу суду надійшло клопотання податкового органу про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2024 відмовлено в задоволенні клопотання та апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

17.10.2024 податковий орган повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 апеляційна скарга залишена без руху, та надано десятиденний термін на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником не усунуто недоліку апеляційної скарги, оскільки не подано заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Натомість подано заяву про продовження процесуального строку для сплати судового збору або ж відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми законодавства України, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 380/4312/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко В.В. Хохуляк І.Л. Желтобрюх