Справа № 711/2520/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року справа № 711/2520/21

10 годин 20 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання А.М.Гуль розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №711/2520/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач особисто] до Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького 36, м. Черкаси, 18001, ), Виконавчого комітету Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького 36, м. Черкаси, 18001, ) [представник відповідачів за довіреностями від 28.12.2023 №3974-01-21, №3978-01-21 ОСОБА_2 ] про визнання протиправним індивідуального акта, дій/бездіяльності та стягнення коштів, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА /ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

20.04.2021 вх.№11727/21 (а.с.1-13 т.1) до Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Черкаської міської ради (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.04.2021 вх.№12818/21 (а.с.31-44 т.1) просив:

- визнати незаконними (протиправними) дії та бездіяльність відповідача, які полягають у нанесенні майнової шкоди, а саме, завдання позивачу та члену його сім`ї (дружині) збитків на суму вартості протиправно й довготривало ненаданого жилого приміщення - за рахунок довготривалого невиконання міською радою норм житлового законодавства, а саме, частини першої статті 46 Житлового кодексу УРСР, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Черкаського апеляційного суду від 22 липня 2020 року у справі №711/2309/19, виконавчого провадження від 21.09.2020 за виконавчим листом №711/2309/19 та які стосуються забезпечення житлом шляхом позачергового надання жилого приміщення для постійного проживання мене, як особи з інвалідністю внаслідок ВІЙНИ, із урахуванням членів моєї сім`ї (дружини);

- визнати за позивачем та членом його сім`ї (дружиною) право на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, та на відшкодування збитків за безпідставно не отримане жиле приміщення - у визначеному розмірі зазначеної компенсації;

- визнати розрахунок грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення таким, що виконаний відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015, а результат розрахунку компенсації, а саме, 1 061 456, 4 грн., завданим збитком, що підлягає відшкодуванню (виплаті);

- відшкодувати завдану позивачу та члену його сім`ї (дружині) майнову шкоду, а саме, збитки на суму вартості (грошової компенсації) протиправно й довготривало ненаданого жилого приміщення - шляхом стягнення з Черкаської міської ради коштів у розмірі грошової компенсації за належне мені та члену моєї сім`ї (дружині) жиле приміщення, а саме, у розмірі 1 061 456, 4 грн.

- визнати дії та бездіяльність відповідача в частині невиконання законодавства України стосовно забезпечення жилим приміщенням позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни та члена його сім`ї (дружини), і невиконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року - такими, що завдали йому та члену його сім`ї (дружині) моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;

- відшкодувати завдану позивачу та члену його сім`ї (дружині) моральну шкоду шляхом стягнення з Черкаської міської ради на його користь грошової компенсації за моральну шкоду у розмірі 400 000 грн;

- ухвалюючи рішення про стягнення коштів з Черкаської міської ради (за майнову шкоду у розмірі грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, грошової компенсації за моральну шкоду), зазначити наслідки несвоєчасної виплати відповідачем грошової компенсації з посиланням на Закон України «Про гарантії держави за виконанням судових рішень» згідно з яким нараховується пеня у розмірі 3% річних.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2021 у справі №711/2520/21 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 10.03.2022 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2021 у справі №711/2520/21 скасоване. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15.03.2022 справу №711/2520/21 передано до Черкаського окружного адміністративного суду як до суду першої інстанції.

18.03.2022 справа №711/2520/21 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та шляхом автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Кульчицькому С. О., який 28.03.2022 прийняв до свого провадження справу №711/2520/21 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про виплату грошової компенсації та відшкодування шкоди (ЄДРСР 103804454) та залишив без руху (ЄДРСР 103790534).

12.05.2022 заява ОСОБА_1 про відвід судді Кульчицького С.О. в адміністративній справі №711/2520/21 задоволена (ЄДРСР 104299095).

13.05.2022 за результатом автоматизованого розподілу прийнята суддею Л.В.Трофімовою до провадження справа №711/2520/21 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання протиправними дії та відшкодування шкоди та залишена без руху (ЄДРСР 104299119), 18.05.2022 суд продовжив розгляд справи за правилами загального позовного провадження (ЄДРСР 104399578), 25.05.2022 суд залучив до участі в адміністративній справі №711/2520/21 в якості другого відповідача співвідповідачем Виконавчий комітет Черкаської міської ради (ЄДРСР 104464503).

07.07.2022 суд зупинив провадження у адміністративній справі №711/2520/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Черкаської міської ради (ЄДРПОУ 25212542), Виконавчого комітету Черкаської міської ради () про визнання протиправним індивідуального акта, дій/бездіяльності та стягнення коштів до набрання законної сили рішенням у справі № 711/8256/21 (ЄДРСР 105135357).

12.09.2024 суд поновив провадження і призначив підготовче судове засідання на 12.09.2024 (ЄДРСР 121575268), продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, починаючи з 22.09.2024 (ЄДРСР 121575288), призначивши судове засідання на 27.09.2024.

22.10.2024 суд закрив (протокол) підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті, проголосив 12.11.2024 вступну та резолютивну частини рішення суду (ЄДРСР 123130838).

У постанові Верховного Суду у справі № 405/3360/17 (ЄДРСР 100918809) зазначено, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. У разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги (а.с.83-85 т.2; а.с.163-179 т.2) та надавав заяву про відмову від частини позовних вимог, уточнення інших (а.с. 190-192 т.2; а.с.197 т.2; а.с.218-219 т.2), просить в редакції позовної заяви від 02.06.2022 вх.№15599/22 (а.с.218-219 т.2) з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.09.2024 вх.№42436/24 з розрахунком компенсації на 01.01.2024 (а.с.58 т.3):

- визнати незаконним (протиправним) рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_2 ), яке не відповідає вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житлового кодексу УРСР та постанові Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19;

- скасувати рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 року №1089 (про надання квартири АДРЕСА_3 ) як таке, що не відповідає вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житлового кодексу УРСР та постанові апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19;

- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Черкаської міської ради, що призвели до свідомого ухвалення незаконного рішення від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_3 ) такими, що суперечать вимогам пунктів 51, 54 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470), сприяли прихованому застосуванню Рішення № 1089 з метою удаваного виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі № 711/2309/19, призвели до неналежного повідомлення позивача про прийняте Рішення № 1089, спрямовані на невиконання Черкаською міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов?язку (постанова від 22.07.2020 у справі № 711/2309/19), а саме, забезпечити позивача та члена його сім?ї (дружину) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст. 46 Житлового кодексу УРСР, та такими, що завдали позивачеві моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;

- відшкодувати завдану позивачеві моральну шкоду шляхом стягнення з Виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь позивача грошової компенсації за моральну шкоду у сумі 400 000 грн;

- визнати незаконними (протиправними) дії та бездіяльність Черкаської міської ради, які полягають у завданні збитків на суму вартості протиправно ненаданого жилого приміщення - за рахунок довготривалого невиконання міською радою норм житлового законодавства, а саме, частини першої статті 46 Житлового кодексу УРСР, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Черкаського апеляційного суду від 22 липня 2020 року у справі № 711/2309/19, виконавчого провадження від 21.09.2020 за виконавчим листом № 711/2309/19, та які стосуються забезпечення житлом шляхом позачергового надання жилого приміщення для постійного проживання позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни, із урахуванням члена моєї сім?ї (дружини);

- відшкодувати завдані ОСОБА_1 збитки на суму вартості протиправно й довоготривало ненаданого жилого приміщення шляхом стягнення з Черкаської міської ради коштів у сумі 1728531.9 грн;

- визнати протиправними дії Черкаської міської ради, які полягають у безпідставній відмові виплатити грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, у тому числі й через укладання мирової угоди, відмові скасувати протиправне рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_3 ) - такими, що спрямовані на свідоме невиконання міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов?язку (постанова від 22.07.2020 у справі № 711/2309/19), а саме: забезпечити позивача та члена сім?ї (дружину) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст. 46 Житлового кодексу УРСР, та такими, що завдали ОСОБА_1 моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;

- відшкодувати завдану моральну шкоду шляхом стягнення з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за моральну шкоду у сумі 400 000 грн.

Додатково просить звільнити позивача від сплати судового збору на підставі посвідчення особи з інвалідністю 3 групи унаслідок війни від 12.07.2011 серії НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Відповідно до ст. 4 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Згідно з пунктом 23 ч. 1 ст. 13 Закону № 3551-XII особам з інвалідністю унаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Згідно копії посвідчення (а.с.25 т.1), виданого повторно 12.07.2011 Управлінням праці та соціального захисту населення виконкомом Придніпровської районної ради м.Черкаси позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Суд вважає, що п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», статтті 4, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є достатньою підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Мета судового контролю - захистити порушене право відповідної особи (позивача), виправити можливу помилку суб`єкта владних повноважень, вказати суб`єкту владних повноважень на неможливість вчинення такої помилки у майбутньому, забезпечити принцип правової визначеності для всіх осіб, які потраплятимуть у аналогічні відносини у майбутньому (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/supreme/2022_11_04_Bernazuk.pdf).

Відповідачі просили закрити провадження (а.с.70 т.3), позаяк у справах №711/2309/19 та №711/2520/21 одні й ті ж особи та єдиний предмет спору, проте з урахуванням заперечення позивача (а.с.139-142 т.3;а.с.157-166 т.3) з метою доступу до суду під час дії режиму воєнного стану суд відмовив у задоволенні клопотання, позаяк рішення від 05.10.2021 №1089 прийняте за результатом розгляду справи №711/2309/19 на виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, що відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає (а.с.31-44 т.1 з урахуванням подальших уточнень та виступу у дебатах), що відповідачі допустили порушення вимог житлового законодавства - порушили охоронюваний законом інтерес шляхом протиправної бездіяльності (вимоги сформовані щодо протиправних дій і протиправності індивідуального акта на виконання судового рішення), позаяк неправомірні дії розпочалися після 25.06.2021 - закінчення виконавчого провадження у справі №711/2309/19, проте посадові особи Черкаської міської ради не притягнуті до кримінальної відповідальності, а стягувач виконавцем не поінформований. Якби рішення №1089 було законним, апеляційний суд не скасував би рішення Придніпровського суду, тому постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова апеляційного суду невиконаною, відтак вимоги про відшкодування збитків і моральної шкоди належить задовольнити. Неправомірні дії Черкаської міської ради продовжилися досліджуватися у справі №711/8256/21, але з 2020 постанова апеляційного суду не виконується - натомість згідно акта від 02.12.2021 щодо виконавчих дій прийнята повторна постанова про закінчення виконавчого провадження у справі №711/2309/19, проте власного прохання позивача про надання неналежного (непридатного) жилого приміщення не було, тому суд не повинен брати до уваги твердження відповідачів, що постанову апеляційного суду виконано, відмова позивача від «неналежної і непридатної квартири обумовлена порушеннями з боку відповідачів через невиконання вимог житлового законодавства», тому суд має визнати протиправним та скасувати рішення №1089 (КСУ в Рішенні від 12.10.2022 №7-рп (ІІ)/2022, 20.12.2016 №7-рп/2016 зазначив: заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб не можуть бути скасоввані чи звужені).

22.06.2021 вх.№17853 у відповіді на відзив (а.с.96-99 т.1) позивач стверджує: вимоги стосуються відшкодування шкоди, у тому числі й за невиконання постанови апеляційного суду від 22.07.2020 шляхом виплати компенсації за заподіяну шкоду - у розмірі вартості жилого приміщення належного для отримання.

01.12.2021 вх.34293/21 у заяві (а.с.125-129 т.1) до Придніпровського районного суду м.Черкаси позивач вказав, що рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 №1089 ним відхилене у судовому засіданні 16.11.2021 у справі №711/2520/21 як таке, що не відповідає законодавству України і є доказом морального знущання, влаштованого Радою, тому суд має припинити протиправну діяльність Черкаської міської ради шляхом примусу до виплати матеріальної і моральної шкоди. Позивач надав фотографії (а.с.129, а.с.131-134 т.1) вигляду кімнати №12 та коридору першого поверху будинку №56 (колищнього гуртожитку ЖЕК).

24.06.2022 вх.№18260/22 у відповіді на відзив (а.с.3-13 т.3) позивач пояснює, що вимагає від Черкаської міської ради відшкодувати завдані збитки на суму вартості протиправно й довготривалого ненаданого жилого приміщення шляхом стягнення 1213442.1 грн. У позовній заяві від 17.05.2022 йдеться про витрати (кошти), що вимушений вкласти, щоб придбати жиле приміщення замість неналежного для отримання; вказано про медичні документи незадовільного стану здоровя у 2020-2021 роках щодо відшкодування моральної шкоди.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач Черкаська міська рада позов не визнає (а.с.88- 92 т.1). У відзиві від 18.06.2021 вх.№17790 на позовну заяву представник стверджує: позовні вимоги (уточнені) ОСОБА_1 зведяться до зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі №711/2309/19 та компенсації з міського бюджету 1061456.40 грн, проте з контексту норми ст.22 ЦК України збитків чи матеріальної шкоди відповідачем не нанесено, компенсація не є збитками - ОСОБА_1 не звертався про виплату компенсації, а моральна шкода згідно ч.5 ст.23 ЦК України відшкодовується одноразово. Державний виконавець звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою від 09.12.2020 №13634 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду від 11.08.2020 у справі № 711/2309/19 щодо стягнення з Черкаської міської ради компенсації у сумі 1039627.8 грн на користь ОСОБА_1 . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2021 у справі №711/2309/19 (законна сила 05.04.2021) у задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яжук С.С. відмовлено. Вимога грошової компенсації 1061456.40 грн не співідноситься з постановою Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19, де зазначено про надання житла, а не компенсації. Згідно з довідкою Остерської квартирно-експлуатаційної частини Міністерства оборони України від 05.11.2004 №123 ОСОБА_1 залишив окрему однокімнатну квартиру загальною площею 14 кв.м. своїй дочці - ОСОБА_3 . Згідно поквартирної картки по квартирі у АДРЕСА_4 зареєстрований з 20.10.2004 ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_4 з 29.09.2004, що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ЧФ «Українська біржа нерухомості» від 24.09.1997 №312-2. Дії ОСОБА_1 свідчать про штучне погіршення житлових умов відповідно до ст.35 ЖК УРСР - подвійне відчуження житла: в АДРЕСА_5 на користь доньки, тому мав право звернутися до уповноваженого органу з метою взяття на облік лише у 2009, а не у 2005 році, позаяк 15.11.2004 між ОСОБА_1 та донькою укладений договір дарування квартири АДРЕСА_6 .

20.12.2021 вх.№36271 представник Черкаської міської ради надав копію (а.с.140 т.1) постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 ВП №63077961 щодо виконавчого листа №711/2309/19 видоного 11.08.2020 (зобов`язати Черкаську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружину) ОСОБА_4 жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради, відповідно до абз.1 ч.1 ст.46 ЖК УРСР).

06.05.2022 вх.№13001/22 у відзиві Черкаська міська рада наголосила, що ні державний виконавець ОСОБА_5 , ні ОСОБА_1 ухвалу від 11.03.2021 у справі №711/2309/19 в апеляційному порядку не оскаржили, тому з мотивацією суду погодилися. На виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №7121/2309/19 Черкаською міською радою та виконавчим комітетом здійснені дії: прийняте рішення від 27.10.2020 №1053 та від 05.10.2021 №1089, виплачені кошти Мелецькому щодо моральної шкоди у сумі 16000 грн.

Відповідач Виконавчий комітет Черкаської міської ради та Черкаська міська рада позов не визнають, 10.06.2022 вх.№16596/22 у відзиві (а.с.291-303 т.2) зазначають: про відсутність збитків для позивача і правомірність рішення від 05.10.2021 №1089 на виконання іншого судового рішення у справі №711/2309/19, що виконане у повному обсязі, яким зобов`язано забезпечити жилим приміщенням (без конкретизації дати, майна та площі), проте у зобов`язанні Черкаської міської ради надати ОСОБА_1 жиле приміщення відповідно до встановлених санітарних і технічних норм судом було відмовлено. У пільговому списку cтаном на 07.06.2022 на обліку позачергового отримання жила перебуває 433 сім`ї, позивач у списку 107 (попереду ОСОБА_1 у черзі особи з 1984 року). ОСОБА_1 надане житлове приміщення без зняття з квартирного обліку - відповідно до п.1 ч.1 ст.46 ЖК УРСР надається у порядку визначеному законом. Позивач не надав доказів звернення до відповідачів та/або житлової комісії про отримання грошової компенсації та визначення розміру у порядку постанови КМУ від 02.09.2015 №728, тому відповідачі не порушили прав позивача у спірних правовідносинах. Позивач не надав доказів нанесення йому моральної шкоди як у справах №711/2309/19, №711/8256/21, залишаючись проживати за місцем реєстрації у квартирі ( АДРЕСА_4 ) відчуженій як подарунок 15.11.2004 доньці ОСОБА_6

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що 01.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Голови Черкаської міської ради ОСОБА_7 про укладення мирової угоди (а.с.113-115 т.1).

Перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради листом від 26.07.2021 №7584-2 повідомив, що правові підстави для укладення запропонованої мирової угоди відсутні (а.с.116 т.1).

Суд встановив, що відповідно до рішення від 27.10.2020 №1053 «Про поновлення на квартирному обліку ОСОБА_1 » (а.с.102 т.1; а.с.101 т.2) Виконавчий комітет Черкаської міської ради на виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 на підставі ст.40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.46 ЖК УРСР, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 вирішив: поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 , 1951 р.н. з сім`єю у складі дві особи (він, дружина - ОСОБА_4 , 1961 р.н.); включити його до списку позачергового отримання житла як особу з інвалідністю унаслідок війни з 04.04.2005: пільга згідно з п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Суд встановив, що відповідно до рішення від 05.10.2021 №1089 «Про надання квартири АДРЕСА_3 » (а.с.122, а.с.141 т.1; а.с.102 т.2) Виконавчий комітет Черкаської міської ради на виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 на підставі ст.40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішив: надати однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_1 , 1951 р.н. з сім`єю у складі дві особи (він, дружина - ОСОБА_4 , 1961 р.н.) без зняття з квартирного обліку. На квартирному обліку перебуває при виконавчому комітеті Черкаської міської ради з 04.02.2005.

15.11.2021 відновлене ВП №63077961 за виконавчим листом №711/2309/19, що виданий 11.08.2020 (а.с.15 т.3).

13.12.2021 за виконавчим листом №711/2309/19, що виданий 11.08.2020, прийнята постанова ВП №63077961 про закінчення виконавчого провадження (а.с.104-105 т.2; а.с.17 т.3).

Відповідно до платіжного доручення від 23.10.2020 Департамент ЖКТ Черкаської міської ради перерахував для виплати ОСОБА_1 16000 грн моральної шкоди та сплатив виконавчий збір і мінімальні витрати виконавчого провадження.

За результатом звернення ОСОБА_1 від 01.02.2022 перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради листом від 17.02.2022 №1057-2 повідомив, що належить відмовити у скасуванні рішення Черкаської міської ради від 05.10.2021 №1089, позаяк згідно постанови від 13.12.2021 ВП №63077961 за виконавчим листом №711/2309/19, що виданий 11.08.2020, закінчене виконавче провадження, тому підстави для вжиття невідкладних заходів щодо виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 відсутні (а.с.25-26 т.3).

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до ст.40 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» конкретні умови і порядок пенсійного забезпечення і надання допомоги та інших соціальних послуг визначаються законодавством про пенсійне забезпечення в Україні і актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Згідно із ст.39 особа з інвалідністю має право вибору конкретного виду соціальної допомоги. Особа з інвалідністю може відмовитися від того чи іншого виду соціальної допомоги, якщо вона не повною мірою відповідає її потребам. У такому разі особа з інвалідністю вправі самостійно вирішувати питання про забезпечення себе конкретним видом допомоги за рахунок власних коштів з урахуванням компенсації вартості аналогічного виду соціальної допомоги, що подається державним органом.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Житлове приміщення з житлового фонду соціального призначення надається громадянинові та членам його сім`ї, що перебувають разом з ним на соціальному квартирному обліку безоплатно за рішенням органу місцевого самоврядування, за умови підтвердження особою підстав для отримання такого житла. Документи подаються до органу місцевого самоврядування за місцем проживання/перебування заявника.

Відповідно до ст.31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради (стаття 36 ЖК України). Загальні підстави для визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, визначені статтею 34 ЖК України, а саме: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Перелік громадян, які мають право на першочергове та позачергове отримання житлових приміщень, визначений статтями 45, 46 ЖК України. Згідно з частиною першою статті 46 ЖК України визначений перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено осіб з інвалідністю унаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю унаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Право на отримання житла поза чергою учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, гарантовано у пункті 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене у статті 12 Закону, пунктом 9 якої визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до пункту 7 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства Оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не беруться такі, що забезпечувалися під час проходження військової служби житловою площею для постійного проживання від Міноборони; мають житлову площу на праві власності, що відповідає нормам та вимогам законодавства для забезпечення громадян житлом, крім випадків забезпечення житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій; в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно з пунктом 21 Інструкції військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб під час вирішення питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Аналогічними є й норми пункту 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР та підпункту 1 пункту 26 Правил, відповідно до яких громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках поліпшення житлових умов, унаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Згідно з пунктом 25 Правил виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 01 жовтня до 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення, а згідно з пунктом 25-1 інформація про громадян, взятих на квартирний облік, та зміни до неї в установленому законодавством порядку вносяться до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов (вказаним пунктом Правила доповнено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2011 року № 238).

Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок регулюється житловим законодавством і Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України (введене в дію наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 р. № 220 зі змінами). Згідно зі ст. 34 Положення всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби. Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на цьому обліку до одержання жилого приміщення за винятком випадків: поліпшення житлових умов, завдяки якому відпала необхідність у наданні іншого жилого приміщення; переведення до нового місця служби; засудження (крім умовного) до позбавлення волі на строк понад шість місяців; подання таких, що не відповідають дійсності, відомостей, які стали підставою для взяття на облік, або вчинення командуванням неправомірних дій при вирішенні цього питання (статті 11, 13). За змістом Положення зняття з квартирного обліку провадиться в такому ж порядку, як і взяття на нього, - за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої. Якщо питання щодо законності зняття з квартирного обліку не буде вирішено в цьому порядку, військовослужбовець відповідно до ст. 5 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" може оскаржити в суд незаконне рішення житлової комісії.

Згідно з п. 5 ст. 12, статтями 31, 43 ЖК жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду надаються громадянам у встановленому законодавством порядку, у тому числі з додержанням черговості.

Відповідно до статей 4-6 ЖК державний житловий фонд включає в себе жилі будинки закінчені будівництвом і здані в експлуатацію та жилі приміщення в інших будівлях, призначені для постійного проживання громадян.

Права й обов`язки, пов`язані з поліпшенням житла визначають за ст. 61 ЖК і Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572. Відповідно до ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Положення п. 63 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень щодо перегляду рішення з цього питання у разі виявлення обставин, що не були відомі під час його прийнятті, не виключають можливості його перегляду з підстави відмови наймача від одержання ордера на жиле приміщення. У інших передбачених ст. 117 ЖК випадках надається приміщення, що відповідає санітарним і технічним вимогам. Воно може бути меншим від займаного і менш благоустроєним, але разом з тим має відповідати вимогам, що виключають визнання особи, яка в нього поселилась, такою, що потребує поліпшення житлових умов, у тому числі у зв`язку з проживанням в одній кімнаті осіб різної статі, старших за дев`ять років, крім подружжя.

Відповідно до статті 35 ЖК України громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла унаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. Аналогічна норма міститься і в пункті 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 року № 470.

Верховний Суд у справі № 127/16861/20, де йдеться про штучне погіршення житлових умов, зазачив: оскільки отримання права власності на квартиру у спадок не можна вважати свідомим поліпшенням житлових умов за сприянням держави, як і не можна вважати відмову від прийняття спадщини як свідоме погіршення житлових умов, то прийняття спадщини особою-віськовослужбовцем, що перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов з наступним відчуженням житла само по собі не обов`язково призводить до виникнення такої підстави для зняття з вказаного обліку як поліпшення житлових умов у розумінні Правил. Вказаний висновок зроблений з урахування того, що жодних дій з боку держави, спрямованих на поліпшення житлових умов не здійснено.

Верховний Суд у справі № 357/11125/22 враховуючи поведінку позивача, виконавчий комітет цілком мотивовано, з дотриманням принципів добросовісності, розумності й справедливості, із застосуванням статті 35 ЖК України, відмовив позивачу у взятті його на квартирний облік. Особа не може вважатися особою, яка не забезпечена житловим приміщенням та потребує поліпшення житлових умов, оскільки житлова площа, на користування якою він має право у квартирі складає не менше 11, 716 кв. м. Добросовісною вважається поведінка, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Добросовісність під час реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, що є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 381/4598/21).

Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21). Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб?єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/415/18 вважає, що законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені у суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.447 розділу VII «судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення Іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У справі № 711/2309/19, керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний судпеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року вирішив змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про: зобов`язання виконавчого комітету Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення ОСОБА_1 у списку та рішення про розподіл та позачергове надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; зобов`язання департаменту ЖКК Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення ОСОБА_1 у списку, а також розподілу та позачергового надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; про забезпечення виконання нового рішення виконкому про розподіл та надання йому і члену його сім`ї жилого приміщення позачергово за рахунок житла, що належить до комунальної власності, або забезпечити виділення коштів з міського бюджету, або за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради, в інший визначений міською радою спосіб. Прийняти в цих частинах нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Зобов`язав виконавчий комітет Черкаської міської ради та департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради поновити позивача у списку громадян, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень. Зобов`язав Черкаську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружину) ОСОБА_2 жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР. Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 16000 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

26 квітня 2023 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року у справі № 711/8256/21 залишено без змін. Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 був присутнім в Черкаському апеляційному суді під час розгляду цивільної справи № 711/8256/21. 14 травня 2024 року постановою Верховного Суду України ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року залишено без змін. Відповідно до ухвали, що набрала законної сили 17.07.2024 у справі № 711/2309/19 Придніпровський районний суду м. Черкаси відмовив ОСОБА_1 у поновленні строку для подачі скарги на рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, заінтересована особа: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, боржник: Черкаська міська рада, а скаргу, де боржник: Черкаська міська рада - залишив без розгляду та повернув скаржнику (ЄДРСР 120117601).

Позивач зареєстрував місце проживання у квартирі ( АДРЕСА_4 зареєстрований з 20.10.2004 ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_4 з 29.09.2004, що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ЧФ «Українська біржа нерухомості» від 24.09.1997 №312-2) і не має перешкод у користуванні таким житлом, яке подароване у подальшому доньці (по теперішній час зареєстрований та проживає разом із своєю сім`єю у квартирі), одночасно перебуває на обліку відповідно до рішення від 27.10.2020 №1053 «Про поновлення на квартирному обліку ОСОБА_1 », на виконання постанови апеляційного суду у справі № 711/2309/19 ОСОБА_1 вирішено надати житлове приміщення без зняття з квартирного обліку - відповідно до п.1 ч.1 ст.46 ЖК УРСР, що надається лише у порядку визначеному законом.

Позивач не надав доказів звернення до відповідачів та/або житлової комісії про отримання грошової компенсації за неотримане житло з визначенням розміру у порядку постанови КМУ від 02.09.2015 №728 та/або за методиками згідно чинного законодавства щодо оцінки майна, тому суд за перевірених доводів сторін і оцінених доказів не встановив порушеного права позивача у зв`язку із прийняттям індивідуального акта за критеріями ч.2 ст.2 КАС України на виконання судового рішення у вирішеній справі № 711/2309/19 за правилами ЦПК України та за перебування позивача і його дружини у списку на позачергове отримання жилого приміщення.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Добросовісною вважається поведінка, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (висновки Верховного Суду у справі № 357/11125/22).

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов.

Відповідно до висновку Верховного Суду в ухвалі від 23.01.2019 у справі №9901/35/19 під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Позивач одночасно просив визнати дії та бездіяльність без урахуванням позиції Верховного Суду у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20), який зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оскільки позивачем не було доведено порушення його прав Черкаською міською радою та виконавчим комітетом Черкаської міської ради під час ухвалення індивідуального акта Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 № 1089 на виконання судового рішення суду апеляційної інстанції у справі № 711/2309/19, враховуючи наявне закінчене виконавче провадження та за відсутності відповідного звернення ОСОБА_1 до відповідачів про нарахування і виплату грошової компенсації за неотримане житло, суд доходить висновку про необгрунтованість самостійного способу захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України щодо протиправності індивідуального акту, прийнятого з метою виконання рішення суду, що набрало законної сили з урахуванням здійснення судового контролю у вирішеній справі за правилами ЦПК України, тому доходить висновку про відмову у скасуванні рішення від 05.10.2021 №1089 «Про надання квартири АДРЕСА_3 ». Інші вимоги, що мають похідний характер за результатом розгляду першої вимоги не належать до задоволення. Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Оцінюючи доводи і докази сторін щодо перевірки дій відповідача - Виконавчого комітету Черкаської міської ради у зв`язку із прийняттям індивідуального акта від 05.10.2021 № 1089 на виконання судового рішення суду апеляційної інстанції у справі № 711/2309/19, зважаючи на недоведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, суд враховує здійснення судового контролю за правилами ЦПК України у вирішеній справі належним судом цивільної юрисдикції, бере до уваги відсутність заяви (висловленого бажання) ОСОБА_1 до відповідачів про нарахування грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами, а також чинні правила черговості у списку задоволення потреб позачерговиків, тому доходить висновку про відмову у задоволенні необгрунтованих позовних вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначений порядок розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідачі: Черкаська міська рада [вул. Байди Вишневецького 36, м. Черкаси, 18001, код ЄДРПОУ 25212542], Виконавчий комітет Черкаської міської ради [вул. Байди Вишневецького 36, м. Черкаси, 18001, ].

Рішення суду складене 03.12.2024 (протягом десяти робочих днів з урахуванням наказів про службове відрядження з 21.11.2024 до 01.12.2024).

Суддя Лариса ТРОФІМОВА