Справа № 400/13261/23
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа №400/13261/23

адміністративне провадження № К/990/44846/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 17 квітня 2024 року, від 03 травня 2024 року, від 10 травня 2024 року, ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2024 року, від 03 червня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2024 року, від 17 жовтня 2024 року

у справі №400/13261/23

за позовом ОСОБА_1

до Миколаївської міської ради

про зобов`язання вчинити певні дії та притягнення до відповідальності,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив:

- притягнути до відповідальності, обумовленої законодавством України про злочин, посадових осіб Миколаївської міської ради, порушивших право ОСОБА_1 01 серпня 2023 року на особисте письмове звернення до управління Миколаївської міської ради, на подовження з 01 серпня 2023 року державної соціальної допомоги по малозабезпеченості сім`ї, не надання інформації по обчисленню монетизованої житлової субсидії з 01 лютого 2023 року та про порядок її отримання; за не підготовку житлового будинку №3 по вул. 12 Поздовжня до зими 2023 - 2024 року, влаштування зарахувань за шахтою ліфту на сходинкових клітинах другого під`їзду цього дев`ятиповерхового житлового будинку, в неостікленні вікон на сходинкових клітинах, а також за надання ОСОБА_1 посадовими особами Миколаївської міської ради завідомо неправдивих відомостей в офіційних документах, з застосуванням службового підроблення та недбалості;

- зобов`язати Миколаївську міську раду:

виплатити ОСОБА_1 грошові кошти монетизованої житлової субсидії з 01 лютого 2023 року;

підготувати до зими 2023 - 2024 року житловий дев`ятиповерховий будинок АДРЕСА_1 , тобто - встановити стекла у віконні рами на сходинкових клітинах, вивільнити від "захаращувань" та комор загальні приміщення за шахтою ліфту на сходинкових шляхах, подальшому утриманні пожежних евакуаційних шляхів і виходів вільними;

затвердити загальний (типовий) договір, письмово надаваємий працівникові роботодавцем, обумовлюючий права та обов`язки сторін, правових трудових відносин роботодавця та робітника, працівника та інформувати ОСОБА_1 .

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року позов залишено без руху.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2024 року закінчено підготовку до розгляду адміністративної справи та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2024 року скасовано ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позов залишено без руху.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року позовну заяву з доданими до неї матеріалами повернуто позивачу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року закінчено підготовку до розгляду адміністративної справи та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року залишено без змін.

Не погодившись з усіма наведеними вище рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 15 листопада 2024 року звернувся з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом приписів частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Тобто особи, які беруть участь у справі, у тому разі, якщо вони не погоджуються з ухваленими (постановленими) судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє касаційне оскарження тільки у визначених законом випадках.

Правилами частини другої статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (про повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (про відмову у відкритті провадження у справі), 12 (про залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (про закриття провадження у справі), 17 (про відмову у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Варто зауважити, що частинами другою і третьою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які за наслідками їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до Верховного Суду, а також ухвал суду апеляційної інстанції, які перешкоджають подальшому розгляду справи та які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Виходячи зі змісту положень статті 294 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції (про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі), а справу направлено для продовження її розгляду до суду першої інстанції не є судовим рішенням, яке перешкоджає подальшому розгляду справи та може бути оскаржене в касаційному порядку.

Крім того, юридичні приписи статті 294 та частин другої і третьої статті 328 КАС України не передбачають можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху та касаційного оскарження ухвали апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, а також про задоволення заяви про відвід судді, оскільки зазначені ухвали не є такими, що перешкоджають подальшому розгляду, а мотиви незгоди з такими процесуальним рішеннями можуть бути викладені лише під час подальшого оскарження процесуальної ухвали, постановленої за наслідками вирішення питання про залишення позовної заяви/ апеляційної скарги без руху.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 17 квітня 2024 року, від 03 травня 2024 року, ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2024 року, від 03 червня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2024 року, які не підлягають касаційному оскарженню, а виняткові обставини заявником не наведені та не встановлені Судом самостійно, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Щодо оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року, ухваленої за наслідками перегляду ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху на підставі частини першої статті 169 КАС України, оскільки позовна заява не відповідала за формою і змістом положенням пункту 4 частини четвертої статті 160 КАС України.

Залишаючи позову заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги наведені безвідносно до відповідача у справі, тобто Миколаївської міської ради. Судом роз`яснено, що в межах десяти днів позивачу слід було надати уточнену позовну заяву із зазначенням належного відповідача у справі, а також викладом позовних вимог у відповідності до положень статті 5 КАС України.

Судами встановлено, що позивач копію ухвали від 17 квітня 2024 року не отримав, а конверт із відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою" повернувся до суду першої інстанції.

Водночас 23 квітня 2024 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою та клопотаннями про інформування по зверненню від 03 квітня 2024 року та надання матеріалів справи №400/13261/23 для ознайомлення.

У заяві позивач заяві, що відповідачем є "Миколаївська міська рада України". До заяви ОСОБА_1 додав: лист оператора поштового зв`язку "Укрпошта" від 06 січня 2019 року №06-с-6, адресований ОСОБА_1 , копію листа оператора поштового зв`язку "Укрпошта" від 02 червня 2021 року №22/06-300, адресованого ОСОБА_1 , повідомлення оператора поштового зв`язку "Укрпошта" з інформацією про повернення до суду ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року.

Разом з тим, з матеріалами справи позивач ознайомився 25 квітня 2024 року, що підтверджується розпискою про ознайомлення.

Отже, враховуючи, що строк для усунення недоліків позовної заяви припадав на вихідний день, останнім днем такого строку було 06 травня 2024 року.

02 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою про порушення права, зобов`язання вчинити певні дії, притягнення до відповідальності посадових осіб (справі №400/13261/23). До заяви ОСОБА_1 додав: фіскальний чек оператора поштового зв`язку "Укрпошта" від 12 лютого 2024 року (адресат - УПОВНОВАЖЕНИЙ ВР УК), лист Державного архіву Миколаївської області від 15 січня 2024 року №С-26/03-05, адресований ОСОБА_1 (з інформацією щодо документів на підтвердження трудового стажу позивача).

У пункті 1 позовної заяви від 02.05.2024 року ОСОБА_1 вказав: "… прошу … відмовити в головуванні, та подальшому судовому розгляді справи, судді Миколаївського окружного адміністративного суду України Малих О.В. , бо 13 квітня 2024 року вступила в законну дію постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду України від 18 березня 2024 року, якою ухвалу судді Миколаївського окружного адміністративного суду України Малих О.В. від 30 листопада 2023 року - скасовано …».

Ухвалою від 03 травня 2024 суддя Малих О.В. заяву ОСОБА_1 про відвід задовольнила.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розгляду судової справи між суддями від 06 травня 2024 року, справу було передано на розгляд судді Птичкіної В.В.

Новим складом суду було встановлено, що позивачем вимоги ухвали суду першої інстанції від 17 квітня 2024 року, якою залишено без руху позовну заяву від 24 листопада 2023 року, виконані не були, оскільки ані зміст, ані спосіб викладення вимог не дозволяють суду встановити фактичні обставини у справі, визначити докази на їх підтвердження, вирішити питання дотримання позивачем строку звернення до суду.

У позовній заяві від 02 травня2024 року, поданої на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, відповідачами зазначено: "Миколаївська міська рада України" та "Миколаївський міський центр зайнятості України".

Позовні вимоги до Миколаївської міської ради України:

1. "притягнути до відповідальності, обумовленій законодавством України про злочин, посадових осіб Відповідача, порушивших моє право 01 серпня 2023 року на особисте письмове звернення до Управління відповідача, на подовження мені з 01 серпня 2023 року грошових виплат державної соціальної допомоги, ненадання інформації про автоматичне начислення мені монетизованої житлової субсидії з 01 лютого 2023 року та про порядок її отримання мною на мій соціальний рахунок в Ощадбанку України; на непідготовку до зими 2023-2024 років житлового будинку, а також за надання мені посадовими особами відповідача завідомо неправдивих відомостей в офіційних документах відповідача, з застосуванням службового підроблення та недбалості посадових осіб цього суб`єкта владних повноважень …"

2. зобов`язати відповідача: виплатити грошові кошти монетизованої житлової субсидії з 01 лютого 2023 року; "підготувати до зими 2024-2025 років, та й в подальшому житловий будинок, де я мешкаю, тобто - встановити стекла у віконні рами, вивільнити від захаращувань приміщення"; "затвердити письмовий загальний (типовий) договір між роботодавцем та працівником, обумовлюючий законодавчо загальні права та обов`язки сторін трудових відносин мешканців міста Миколаєва".

Позовні вимоги до Миколаївського міського центру зайнятості - викладені майже так, як у позовній заяві від 24 листопада 2023 року, з приводу якої суд першої інстанції висловився в ухвалі від 17 квітня 2024 року.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 також просив "стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 4488 грн 78 коп.".

Однак до якого з відповідачів заявлені ці вимоги, чи є ця сума шкодою, заподіяною протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень (частина 5 статті 21 КАС України), позивачем зазначено не було.

Отже, повертаючи позовну заяву з додатками, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 17 квітня 2024 року, тобто не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Позивачем також були порушені правила об`єднання позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року без змін, фактично погодився з висновками суду першої інстанції.

У касаційній скарзі позивач не обґрунтовує порушення судами норм процесуального права, а доводи викладені у формі хронології звернення позивача з відповідними заявами до судів, ухвалення судами оскаржуваних судових рішень, а також стосуються протиправної відмови Миколаївського бюро правничої допомоги №1 у наданні правничої допомоги, що, на думку колегії суддів, не може вважатися належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.

Згідно із частиною першою статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС у позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно вимог частини першої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За висновками судів попередніх інстанцій позовні вимоги наведені позивачем безвідносно до фактичних обставин та відповідача у справі, тобто Миколаївської міської ради, що позбавляє можливості встановити судом фактичні обставини справи, визначити докази на їх підтвердження, вирішити питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а тому позовну заяву слід конкретизувати.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд погоджується висновками судів Миколаївського окружного адміністративного суду та П`ятим апеляційним адміністративним судом про те, що недоліки позовної заяви у встановлений строк не були усунуті. Позивачу слід було конкретизувати зміст позовних вимог до відповідача/відповідачів, визначивши однозначні вимоги щодо вирішення публічно-правового спору, й вказати, які саме дії суб`єкта/суб`єктів владних повноважень, порушили його права.

Подібна позиція висловлювалась Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року у справі №826/391/18.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд уважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачеві з підстав неусунення недоліків, правильно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки позовна заява не відповідача положенням статті 160 КАС України і позивач не усунув встановлені судом недоліки позовної заяви.

Правильне застосовування судами попередніх інстанцій положень пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою необхідно відмовити.

Аналогічна позиція щодо визнання касаційної скарги необґрунтованою висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 27 червня 2019 року у справі №1.380.2019.001029, від 07 жовтня 2019 року у справі №420/3484/19, від 20 листопада 2019 року у справі №320/3054/19.

Суд враховує положення частини восьмої статті 169 КАС України, якою встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд звертає увагу на те, що Конституція України та Закон України "Про безоплатну правничу допомогу" гарантують кожній особі, яка перебуває під юрисдикцією України, право на безоплатну правову допомогу, у порядку передбаченому Законом.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 17 квітня 2024 року, від 03 травня 2024 року, від 10 травня 2024 року, ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2024 року, від 03 червня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2024 року, від 17 жовтня 2024 року у справі №400/13261/23 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та притягнення до відповідальності.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа