Справа № 640/5092/22
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року справа №640/5092/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), до пільгового стажу період роботи у ДП «Рубіжанське монтажне управління «Южтеплоенергомонтаж» з 23.07.1984 по 04.06.1985, з 22.09.1987 по 26.06.2002, період навчання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), за професією «електрозварник ручного зварювання» в ПТУ №38 м. Рубіжне з 01.09.1981 по 16.07.1984, зарахувати до загального та пільгового стажу по Списку №2 період проходження ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), військової служби у період з 11.06.1985 по 22.06.1987 та призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.11.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу, оскільки ним було подано всі необхідні документи для такого призначення, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати протиправною відмову ГУ Пенсійного фонду у м. Києві в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу відповідні періоди роботи, навчання, військової служби та призначити пенсію з 18.11.2021.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського окружного адміністративного суду позовну заяву передано на розгляд судді Парненко В.С.

Частиною 14 ст. 31 КАС України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 35 КАС України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 адміністративну справу №640/5092/22 прийнято до провадження судді Парненко В.С. та вирішено розглядати спочатку, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 18 листопада 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (Дніпровське управління) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Для підтвердження стажу роботи на посадах, віднесених до Списку № 2, позивач надав необхідні документи: трудову книжку, диплом, військовий квиток, архівні довідки про підтвердження стажу № 0118/1 і № 0118/3 від 4 червня 2021 року, завірені копії наказів про прийняття на роботу № 66-к від 23 липня 1984 року та № 78-к від 21 вересня 1987 року, наказів про звільнення № 59-к від 3 червня 1985 року та № 64-к від 26 червня 2002 року, наказів про затвердження переліку професій і посад, які дають право на пільгову пенсію (№ 102 від 4 листопада 1996 року, № 44 від 5 травня 1998 року), наказу про затвердження комісії з атестації робочих місць (№ 35 від 1 квітня 1998 року), архівну копію переліку професій і посад до наказу № 102, завірену копію листа про проведення атестації робочих місць № 11/456 від 30 січня 2003 року, особову картку № 1, довідки про заробітну плату № 0118/2, № 0118/4, № 0118/5 від 4 червня 2021 року, довідку про перейменування підприємства № 0118/6 від 4 червня 2021 року, а також довідку про підтвердження особливого характеру умов роботи № 86 від 21 березня 2003 року.

Однак листом № 2600-0207-8/187468 від 25 листопада 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши, що пільгова довідка від 21 березня 2003 року № 86 не врахована.

Позивач не погоджується з відмовою в призначенні пенсії, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 № 36 особи, що виконують роботу, яка підпадає під Список №1 або Список №2, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що спірним питанням у цій справі є можливість зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача. При цьому досягнення позивачем пенсійного віку, а також наявність достатнього загального трудового стажу, відповідачем не заперечується.

З трудової книжки позивача вбачається, що він працював на посадах, які надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у такі періоди:

з 23 липня 1984 року (наказ № 66 від 23 липня 1984 року) до 4 червня 1985 року (наказ № 59-к від 3 червня 1985 року) на посаді електрозварника;

з 22 вересня 1987 року (наказ № 78-к від 21 вересня 1987 року) до 26 червня 2002 року (наказ № 65-к від 26 червня 2002 року) на посаді електрозварника ручного зварювання.

Як вже зазначалось вище, пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

При цьому, за правилами застосування Списку № 2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Записами в трудовій книжці позивача підтверджується, що позивач у спірний період працював на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Записи у трудовій книжці позивача виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами начальника відділу кадрів відповідного підприємства та скріплені печатками.

Суд звертає увагу пенсійного органу, що наведені записи в трудовій книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. Записи внесені належним чином і дефектів їх вчинення не мають.

Крім того, слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року (дата набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою КМУ від 01 серпня 1992 року №442), відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестаці та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Окрім того судом встановлено, що позивач проходив строкову військову службу у Радянській армії в період з 11 червня 1985 року по 22 червня 1987 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. При цьому періоди строкової військової служби, військової служби за призовом офіцерського складу або в особливий період зараховуються до пільгового стажу, якщо особа перед призовом навчалася за відповідною спеціальністю чи працювала на посадах, які дають право на пільгову пенсію.

Так, на момент призову позивач працював на посаді електрозварника, яка включена до переліку професій, зазначених у розділі 1 Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року. Тому період військової служби повинен бути зарахований до стажу роботи за Списком № 2.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди, які враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, включаються до страхового стажу в порядку, передбаченому раніше чинним законодавством. Питання зарахування строкової служби до стажу регулювалося Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 3 серпня 1972 року. Пунктом 109 цього Положення передбачено, що періоди строкової служби зараховуються до загального трудового стажу, а у випадках пільгового призначення пенсій прирівнюються до стажу роботи, що передував або слідував за цим періодом.

Крім того, час навчання позивача у професійно-технічному училищі з 1 вересня 1981 року по 17 липня 1984 року за фахом «електрозварник ручного зварювання» також підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки перерва між завершенням навчання та працевлаштуванням на відповідну посаду склала лише 6 днів.

Таким чином, судом встановлено, що стаж позивача за Списком № 2 становить 20 років, 20 місяців і 20 днів.

Враховуючи, що на момент звернення за пенсією 18 листопада 2021 року позивач досяг 55-річного віку, у Головного управління Пенсійного фонду України не було правових підстав для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-IV.

Таким чином суд дійшов висновку про визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування»

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), до пільгового стажу період роботи у ДП «Рубіжанське монтажне управління «Южтеплоенергомонтаж» з 23.07.1984 по 04.06.1985, з 22.09.1987 по 26.06.2002, період навчання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), за професією «електрозварник ручного зварювання» в ПТУ №38 м. Рубіжне з 01.09.1981 по 16.07.1984, зарахувати до загального та пільгового стажу по Списку №2 період проходження ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), військової служби у період з 11.06.1985 по 22.06.1987 та призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.11.2021

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст.245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), до пільгового стажу період роботи у ДП «Рубіжанське монтажне управління «Южтеплоенергомонтаж» з 23.07.1984 по 04.06.1985, з 22.09.1987 по 26.06.2002, період навчання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), за професією «електрозварник ручного зварювання» в ПТУ №38 м. Рубіжне з 01.09.1981 по 16.07.1984, зарахувати до загального та пільгового стажу по Списку №2 період проходження ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), військової служби у період з 11.06.1985 по 22.06.1987 та призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.11.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код: 42098368).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.