Справа № 520/33225/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позову без руху
Заявник народився 31.12.1973р.; належить до громадянства України; з 02.06.2020р. отримував пенсію у порядку Закону України від 09.04.2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у сумі - 8.632,84грн. (52% грошового забезпечення).
19.03.2024р. заявник подав звернення про призначення пенсії за Списком №1 відповідно до Закону України від 09.04.2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024р. у справі №520/9724/24 було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 26.03.2024 року за № 52; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід з пенсії силових структур на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 19.03.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судом; у задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Згадана у резолютивній частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024р. у справі №520/9724/24 правова оцінка полягає, зокрема, у висновку про те, що до пільгового стажу за Списком №1 підлягають зарахуванню періоди роботи заявника з 01.06.1993 по 28.10.1993, з 26.06.1995 по 18.12.1995, з 26.12.1995 по 27.02.1996, з 04.03.1996 по 17.11.1996, з 26.11.1996 по 22.01.1999, з 01.06.2010 по 31.12.2010, у той час як періоди роботи заявника з 09.03.1999 по 11.08.2008, з 01.06.2010 по 31.12.2010 підлягають зарахуванню виключно до загального страхового стажу.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024р. у справі №520/9724/24 заявнику з 19.03.2024р. була призначена пенсія відповідно до ст.8 Закону України від 02.09.2008р. №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" у сумі - 5.627,05грн.

При цьому, згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024р. у справі №520/9724/24 обов"язок з приводу призначення заявнику пенсії за Списком №1 у порядку Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" було покладено на ГУ ПФУ в Тернопільській області.

Доказів про подання заявником у період після 19.03.2024р. будь-яких інших звернень установленого формуляру з приводу призначення пенсії матеріали справи не містять.

Натомість, у подальшому позивач у порядку Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" 24.10.2024р. звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з приводу низки питань власного пенсійного забезпечення.

Відповідь на згадане звернення була надана листом ГУ ПФУ в Харківській області від 21.11.2024р. №33218-34152/Л-03/8-2000/24.

Після отримання названого листа - відповіді і стверджуючи про вчинення низки протиправних управлінських волевиявленням саме ГУ ПФУ в Харківській області, заявник ініціював даний спір.

Суд відмічає, що підстави для призначення пенсій визначені ст.12 Закону України від 09.04.2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", показники відсоткових значень розмірів пенсій визначені ст.13 Закону України від 09.04.2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а правила обчислення заробітку (грошового забезпечення) для обрахування суми пенсій визначені ст.43 Закону України від 09.04.2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, призначені у порядку Закону України від 09.04.2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії обчислюються у відсотковому розмірі виключно від конкретного заробітку (грошового забезпечення).

Натомість, нормами ч.1 ст.27 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" запроваджений інший механізм обчислення суми пенсії, згідно з яким розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону (а відтак, в алгоритмі обчислення суми пенсії у порядку Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" беруть участь такі арифметичні величини, зокрема, як: страховий стаж громадянина, коефіцієнт страхового стажу громадянина; умовна, а не реально отримана заробітна плата громадянина, обчислена із використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії тощо).

При цьому, згідно з ч.1 ст.24 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У силу спеціального застереження ч.3 ст.24 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

При цьому, за правилами тієї ж ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Також за правилами тієї ж ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Зі змісту викладених у позові доводів випливає, що заявник прагне до примусового спонукання саме ГУ ПФУ в Харківській області (а не ГУ ПФУ в Тернопільській області): 1) до призначення пенсії за Списком №1 за правилами ст.8 Закону України від 02.09.2008р. №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці"; 2) до обчислення пенсії із використанням показника середньої заробітної плати за 2021-2023р.р. (13.559,41грн.); 3) до обчислення пенсії із включенням до пільгового трудового стажу за Списком №1 періоду навчання з 01.09.1989 по 23.05.1993 в Селідовському гірничому технікумі, періоду проходження військової строкової служби з 02.11.1993р. по 15.05.1995р. та періоду проходження служби в органах внутрішніх справ та органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 09.03.1999р. по 11.08.2008р. без подання відповідного окремого письмового звернення у порядку ст.45 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", яке б було вирішено по суті саме ГУ ПФУ в Харківській області.

Суд відмічає, що суспільні відносини з приводу призначення пенсії за Списком №1 унормовані одночасно декількома різними законами, а саме: ст.ст.1, 8 Закону України від 02.09.2008р. №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці", п."а" ч.1 ст.13 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення",

Так у положеннях ст.8 Закону України від 02.09.2008р. №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" указано, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Також суспільні відносини з приводу призначення пенсії за Списком №1 унормовані п."а" ч.1 ст.13 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", де указано, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Окрім того, суспільні відносини з приводу призначення пенсії за Списком №1 унормовані і п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", де указано, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У межах даного конкретного позову заявником фактично сформульовані 3 окремих самостійних немайнових вимоги, висунуті саме до ГУ ПФУ в Харківській області (попри те, що за зверненням заявника від 19.03.2024р. рішення про призначення пенсії за Списком №1 у порядку Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" приймалось іншим суб"єктом права із статусом юридичної особи публічного права - ГУ ПФУ в Тернопільській області), кожна з яких не оплачена судовим збором.

Суд вважає, що в оформленні матеріалів адміністративного позову виявлено недолік у вигляді відсутності доказів оплати судового збору, що не відповідає положенням ч. 3 ст. 161 КАС України.

Суд нагадує, що у межах поданого одного позову заявником поєднано одночасно декілька різних та самостійних основних вимог немайнового характеру, а саме: 1) стосовно перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, у розмірі, передбаченому ст. 8 цього Закону, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність на підставі довідки про заробітну плату від 20.09.2023р. №516, яка видана Державною установою "Селидівська виправна колонія (№82)", врахувавши заробітну плату за період з липня 2000 року по липень 2008 року (включно); 2) стосовно зарахування періоду навчання з 01.09.1989 по 23.05.1993 в Селідовському гірничому технікумі, періоду проходження військової строкової служби з 02.11.1993 р. по 15.05.1995 р. та періоду проходження служби з 09.03.1999 по 11.08.2008 в органах внутрішніх справ та органах Державної кримінально-виконавчої служби України до періодів за Списком №1; 3) стосовно застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки (13559,41 грн).

Процесуальна вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією окремою самостійною вимогою, а отже, оплачується судовим збором як за одну вимогу немайнового/майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В матеріалах справи докази сплати судового збору відсутні.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору, в обґрунтування якого позивач зауважив, що предметом позову є саме захист соціальних прав позивача, оскільки внаслідок протиправних дій органу Пенсійного фонду України, він по нині позбавлений належного розміру пенсії за віком. Тому сплата судового збору є для позивача на теперішній час непомірним тягарем та об`єктивно перешкоджає доступу до правосуддя.

По суті заявленого клопотання, суд зазначає, що згідно ч.2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд зазначає, що положення вказаної статті передбачають можливість зменшення судом розміру судових витрат, звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк та спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Окрім того, у п.3 ч.1, ч.2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" також зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Предметом даного позову є захист соціальних прав позивача (зокрема, переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці").

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем взагалі не надано жодних доказів в підтвердження незадовільного майнового стану, як передумови звільнення від сплати судового збору, з огляду на що суд приходить до висновку про залишення клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору без задоволення.

Отже, з огляду на зміст заявлених вимог та положення Закону України "Про судовий збір" для усунення недоліку позивачу належить сплатити судовий збір та подати до суду оригінал документу про оплату судового збору у розмірі 2.906,88 грн на рахунок - UA4020661, одержувач - ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код одержувача - 37874947, банк одержувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Оплата такої суми судового збору з огляду на розмір призначеної заявнику пенсії не сприймається судом у якості надмірного майнового тягаря, котрий нездоланно та непереборно перешкоджає у зверненні до суду у контексті ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Викладене зумовлює залишення позову без руху відповідно до ст. 169 КАС України з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 122-123, 160, 161, 169, 171, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1.Клопотання ОСОБА_1 про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору - залишити без задоволення.

2.Позов - залишити без руху.

3.Надати час для усунення недоліків - 2 дні від дати отримання цієї ухвали.

4.Встановити способом усунення недоліків подання до суду доказів сплати судового збору.

5.Роз`яснити, що невиправлення недоліків в оформлення позову зумовлює повернення позову.

6.Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко