Справа № 480/9372/24
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2024 року Справа № 480/9372/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.
представника позивача - Сошенка Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 17.10.20 отримав постанови від 02.10.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП № 76169301, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Вважає їх протиправними.
Виконавче провадження відкрито на підставі заяви відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті. До заяви додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача від 06.08.2024 № 004889. На момент звернення стягувача з заявою зазначена постанова була оскаржена Скрипкою М.О. у судовому порядку, справа перебувала на розгляді Зарічного районного суду м. Суми.
На момент звернення з заявою про примусове виконання постанови стягувачу було відомо про її оскарження у судовому порядку. Крім того, інформація про це містилася на сайті Судової влади у Єдиному реєстрі судових рішень та могла бути отримана державним виконавцем.
Встановлених законом підстав для звернення до примусового виконання постанови відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області та відкриття виконавчого провадження не було.
Постанова відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області є виконавчим документом та має відповідати вимогам, встановленим у ст. 4 закону України "Про виконавче провадження". Всупереч вимогам закону постанова містить підпис посадової особи у вигляді імені та прізвища, по батькові не зазначено. Також у постанові відсутнє повне найменування стягувача та ідентифікаційний код юридичної особи. Найменування стягувача у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про відкриття виконавчого провадження є різним. Виконавчий документ не відповідає вимогам закону, а тому державний виконавець зобов`язаний був його повернути без прийняття до виконання.

Відповідно до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень до заяви про прийняття до примусового виконання має додаватися оригінал ( дублікат) виконавчого документа. З АСВП вбачається, що відповідачем прийнято до виконання незавірену копію постанови.

Всупереч вимогам зазначеної Інструкції постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не містить мотивів її прийняття, у ній не зазначено строк і порядок оскраження постанови та набрання нею чинності.

Інші постанови, які оскаржуються, є похідним від постанови про відкриття виконавчого провадження, мають ті ж самі недоліки: відсутність мотивів їх прийняття, не зазначено строки та порядок оскарження, набрання чинності, зазначено особу стягувача, відомості про яку відсутні у виконавчому документі. Крім того, у постанові про стягнення виконавчого збору його визначено від подвійної суми штрафу, що є протиправним. Державним виконавцем визначені витрати виконавчого провадження, що не підтверджені ніякими доказами. Зокрема витрати на відправку кореспонденції поштою, папір, друк, виготовлення копій документів. Відповідно до відомостей з АСВП усі запити направлені державним виконавцем в електронній формі і зазначені ним витрати понесені не були.

Просить визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 02.10.2024 у виконавчому провадженні № 76169301: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що 01.10.2024 від стягувача Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла заява про примусове виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 штрафу. До заяви додано постанову від 06.08.2024. Вважає, що виконавчий документ відповідав вимогам закону, підстав для його повернення та відмови у відкритті виконавчого провадження не було. У відповідності до вимог закону 02.10.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження, винесено постанови про стягнення виконавчого збору, визначення мінімальних витрат виконавчого провадження та арешт коштів боржника. Просить у задоволенні вимог відмовити.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав із зазначених підстав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області 06.08.2024 винесено постанову № 004889, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. (а.а. 17).

27.09.2024 Відділ державного нагляду ( контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті подав відповідачу заяву про примусове виконання постанови від 06.08.2024 № 004889 про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17000 грн. До заяви додано постанову № 004889 ( а.с. 15-16).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.10.2024відкрито виконавче провадження № 76169301 з примусового виконання постанови № 004889 про стягнення штрафу у розмірі 34000 грн. Стягувачем зазначено Державну службу України з безпеки на транспорті. Крім цього, 02.10.2024 старшим державним виконавцем у ВП № 76169301 винесено постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 3400 грн., про арешт коштів ОСОБА_1 , про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ( а.с. 22-25).

Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. 6 закону України "Про виконавче провадження" постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом є одним з видів виконавчих документів.

Відповідно до ст. 4 ч. 4 п. 6 закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, якщо він не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею. Вимоги до виконавчих документів викладені у ст. 4 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до змісту постанови № 004889 від 06.08.2024 її винесено в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Юрієм Макарухою. Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб у постанові не зазначено. Також не зазначено по батькові особи, якою винесена постанова.

За підписом цієї ж особи від імені Відділу державного нагляду ( контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті подано відповідачу заяву про відкриття виконавчого провадження. При цьому ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб у заяві також не зазначено. Тобто у виконавчому документі та у заяві про його примусове виконання зазначено різне найменування органу.

Заявником повідомлено, що відділ є структурним підрозділом служби, не є окремою юридичною особою, але має право виносити постанови про накладення штрафів у відповідності до вимог ст. 60 закону України "Про автомобільний транспорт". Також заявник цитує застарілу редакцію ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" щодо змісту виконавчого документа, яка на момент звернення з заявою чинність втратила та не могла бути застосованою.

Відповідно до вимог розділу ІІІ "Інструкції з організації примусового виконання рішень" (далі Інструкція), затвердженої наказом затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5)III виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону. При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду. До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

З наведених норм закону та Інструкції вбачається, що перед відкриттям виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний перевірити відповідність виконавчого документа вимогам закону, встановити повноваження особи, яка звертається з заявою про примусове виконання виконавчого документа.

Як було зазначено, до заяви було додано лише постанову від 06.08.2024 № 004889. Відомості про подання будь-яких інших документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала заяву, діяти від імені Державної служби з безпеки на транспорті відсутні. Також з досліджених доказів не вбачається, що відповідачу були надані будь-які відомості про правове становище Відділу державного нагляду ( контролю) у Сумській області як структурного підрозділу Державної служби України з безпеки на транспорті. У постанові ж про відкриття виконавчого провадження та інших, похідних від неї постановах, які оскаржуються, відповідачем зазначено стягувачем Державну службу з безпеки на транспорті. Відповідачем не наведено будь-якого обгрунтування правомірності таких дій.

Суд вважає безпідставним твердження відповідача про те, що постанова від 06.08.2024 № 004889 відповідала вимогам до виконавчого документа. З наведених нормативних актів вбачається, що зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи та її повного найменування у виконавчому документі є обов`язковим, а невідповідність виконавчого документу вимогам, зазначеним у ст. 4 ч. 1 закону України "Про виконавче провадження" є підставою для його повернення без прийняття до виконання.

Позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-2 КУпАП. У постанові від 06.08.2024 № 004889 зазначено, що вона набрала законної сили 06.08.2024. При цьому відомості про отримання копії постанови або надіслання її поштою у спеціально призначеній для цього частині постанови відсутні.

Відповідно до ст. 291 ч. 3 КУпАП Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

До заяви про примусове виконання постанови не додано ніяких доказів вручення її копії ОСОБА_1 саме 06.08.2024 та набрання у зв`язку з цим постановою законної сили.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

З наведених норм вбачається, що підставою длоя надсилання постанови для примусового виконання є факт несплати боржником штрафу у встановлений ст. 307 КУпАП строк. При цьому у випадку оскарження постанови звернення її до примусового виконання можливе лише у випадку несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів після відмови у задоволенні скарги.

З копії ухвали Зарічного районного суду м. Суми у справі № 2-а/591/105/24 вбачається, що судом 28.08.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 06.08.2024 № 004889 (а.с. 18-19). На момент звернення 27.09.2024 з заявою про примусове виконання зазначеної постанови справа судом розглянута не була. Виходячи з наведених норм ст. 307 та 308 КУпАП за таких обставин не було законних підстав для звернення постанови для примусового виконання та відкриття виконавчого провадження відповідачем.

Аналогічного висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 за результатами розгляду справи № 826/15117/17.

Суд вважає необхідним визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2024 № 76169301.

Інші оскаржені позивачем постанови у ВП № 76169301 про стягнення виконавчого збору, накладення арешту на кошти боржника, визначення мінімальних витрат виконавчого провадження є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження та у зв`язку з протиправністю відкриття виконавчого провадження самостійного значення не мають та також є протиправними. Суд вважає необхідним скасувати постанови від 02.10.2024 у виконавчому провадженні ВП № 76169301 про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

На підставі ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 4844 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.10.2024 у виконавчому провадженні ВП № 76169301: про відкриття виконавчого провадження ВП № 76169301, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (40020, м. Суми, пр. Перемоги, 6, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко