Справа № 398/5713/24
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5713/24
Провадження №: 2-а/398/85/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" грудня 2024 р. м. Олександрія Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.

з участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Шило А.О. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Шило А.О. звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову №262 від 22.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2024 року винесено постанову №262 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.У вказаній постанові зазначено, що позивач в особливий період порушив правила військового обліку, а саме: під час проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2023 року, будучи попередженим під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду, протягом тривалого часу, а саме з 03.02.2023 року до 22.10.2024 року, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив про поважні причини своєї неявки. З вказаною постановою не згоден, оскільки позивачу інкримінується адміністративне правопорушення скоєне 03.02.2023 року і застосовує правову норму яка не існувала на момент скоєння правопорушення. Позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП 03 лютого 2023 року, оскільки норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024 року. Закон, який погіршує становище особи, не має ретроспективної дії, отже притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП неможливе. Вважає, що справу про адміністративнеправопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

13 листопада 2024 року представником відповідача було подано відзив на позов, відповідно до якого просив закрити провадження у справі з зв`язку з його необґрунтованістю та незаконністю, а постанову №262 винесену 22.10.2024 року залишити в силі, обґрунтовуючи це тим, що 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Солдат ОСОБА_1 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та підлягає призову на військову службу під час загальної мобілізації. 03.02.2023 року ОСОБА_1 , отримав направлення для проходження військово-лікарської комісії, про що свідчить відповідні записи у «Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду» ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому позивача під особистий підпис було ознайомлено з порядком і строками проходження військово-лікарської комісії, а також про адміністративну та кримінальну відповідальності за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду та симуляції хвороби. Після отримання направлення на проходження ВЛК ОСОБА_1 пройшов первинне обстеження, та за наявності скарг на здоров`я, у відповідності до запису, зробленого у обліковій картці військовозобов`язаного, був направлений на дообстеження до відповідного фахівця у галузі медицини. Після цього позивач безпідставно ухилився від проходження комісії та не з`явися до ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 03.02.2023 до 22.10.2024, коли його було доставлено працівниками правоохоронного органу.

Таким чином позивач порушив вимоги пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частину 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким визначено обов`язок військовозобов`язаних проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, тим самим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. На підставі цього 23.02.2024 року за вих.№4/961 до ІНФОРМАЦІЯ_2 були подано звернення та відповідні матеріали для вжиття заходів по встановленню місця знаходження та доставку військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління aбo регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Центрального управління aбo регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вжитими заходами, працівниками правоохоронних органів забезпечено явку позивача до Олександрійського РТЦК та CП 22.10.2024 року, на підставі наявних даних щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_1 його дії було кваліфіковано за ч. 3 ст. 210 KУпAП, як триваюче адміністративне правопорушення приймаючи до уваги, що розпочавши проходження військово-лікарської комісії 03.02.2023 року, будучи ознайомлений під особистий підпис з порядком її проходження, а також з наслідками ухилення від проходження комісії, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від призиву на військову службу під час загальної мобілізації позивач протягом тривалого часу, в період з 03.02.2023 року по 22.10.2024 року, шляхом бездіяльності, скоїв триваюче адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня йoгo вчинення.

При цьому, Постановою КАС Верховного Суду України від 23.11.2018 у справі №489/4756/16-a визначено поняття триваючого правопорушення.

Суд роз`яснив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, пepебyвaє надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді не виконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припинення дії відповідної норми закону.Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17. Враховуючи те, що правопорушення, вчинене позивачем, носить триваючий характер, та на час винесення спірної постанови строки, передбаченіст. 38 КУпАП, не закінчились, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності було правомірним.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно дост. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

22.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №262, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 в особливий період введений на території України у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», порушив правила військового обліку передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що під час проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2023 року, будучи попередженим під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду, протягом тривалого часу, а саме до 22.10.2024 року, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив про поважні причини своєї неявки.

Відповідно до вимогч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зп. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписамич. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначенихстаттею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до положеньст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Норма ст. 210 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства, яке регулює порядок здійснення військового обліку.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»(Закон в редакції станом на 03.02.2023 року) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до ч.5 ст.33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться впорядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з "Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №1487 від 30.12.2022 року (далі Порядок), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави.

Згідно Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку (в редакції станом на 03.10.2023 року) військовозобов`язані повинні, зокрема:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Отже, невиконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вищезазначених вимог є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку тамобілізацію» (в редакції станом на 03.10.2023 року) особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до п.1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, який затверджений наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 (далі Положення) (в редакції станом на 03.10.2023 року), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.1.2 розділу І Положення військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України).

Згідно з п.1.3. розділу І Положення основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України.

Відповідно до п.2.10.4. розділу І Положення на ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК військового комісаріату покладається огляд інших контингентів.

Відповідно до п.1.1 розділу ІІ Положення медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Відповідно до п.1.5 розділу ІІ Положення воєнний час військовослужбовці, військовозобов`язані, працівники Збройних Сил України, крім ВЛК, зазначених у пункті 1.4 розділу II Положення, проходять медичний огляд також у ВЛК евакуаційних пунктів, госпітальних баз.

Відповідно до п.3.1 розділу ІІ Положення медичний огляд військовозобов`язаниху мирний час та під час мобілізації, на особливий період проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Відповідно до п.3.2 розділу ІІ Положення військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Відповідно до п.3.8 розділу ІІ Положення після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:"Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Відповідно до п.22.1 розділу ІІ Положення дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються, зокрема, на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду,а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку.

При медичному огляді осіб, які знаходяться на стаціонарному обстеженні та лікуванні, подання на ВЛК та її постанова записуються до історії хвороби, яка підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання (при виписці особи із лікувального закладу постанова ВЛК записується також у виписний епікриз). Подання повинне мати дані, необхідні для заповнення усіх граф Книги протоколів засідань ВЛК (ЛЛК), довідки ВЛК або свідоцтва про хворобу.

Відповідно до п.22.3 розділу ІІ Положення постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

Відповідно до п.22.7 розділу ІІ Положення постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно з Наказом Міністерства оборони№ 262 від 27.04.2024 пункт 2.8 глави 2 розділу I Положення доповнено підпунктом 2.8.6., яким визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини, та не можуть становити більше 14 днів. Вказані положення набрали чинності 04.05.2024 року.

Отже слід зазначити, що до 04.05.2024 року ані Закон України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», ані Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, який затверджений наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку щодо проходження медичного огляду.

З копії тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 виданого 31.05.2018 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаному ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що 24.05.2018 р. ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби за гр.II, ст. 612 наказу МОУ №402-2008 р. Пр. №39 від 24.05.2018-р. В/звання: солдат наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №78 від 11.04.2013 р.

З витягу з Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, наданого відповідачем, вбачається, що позивач особисто отримав направлення для проходження медичного огляду від 03.10.2023 року.

У своєму відзиві представник відповідача зазначає, що після отримання направлення на проходження ВЛК ОСОБА_1 пройшов первинне обстеження, та за наявності скарг на здоров`я, у відповідності до запису, зробленого у обліковій картці військовозобов`язаного, був направлений на до обстеження до відповідного фахівця у галузі медицини, після цього позивач безпідставно ухилився від проходження комісії.

Доказів проходження військовозобов`язаним ОСОБА_1 медичного огляду за результатами якого було б складено постанову ВЛК та відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, який затверджений наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 внесено запис до облікової картки ОСОБА_1 , суду не надано.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи попередженим під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2023 року для проходження військово-лікарської комісії, у період з 03.02.2023 року до 22.10.2024 року медичний огляд з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби не пройшов.

Доказів поважності причин не проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 03.02.2023 року до 22.10.2024 року також не надав.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Вказана позиція суду узгоджується, з правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2018 у справі №489/4756/16-а, від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 210Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом яких статтю 210 доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Отже з 04.05.2024 рокузі спливом визначеного 14-денного строку для проходження медичного огляду, а саме з 19.05.2024 дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а саме порушення військовозобов`язаним правил військового обліку в особливий період, шляхом ухилення від проходження медичного огляду з метою встановлення ступеня його придатність за станом здоров`я до військової служби, протягом тривалого часу, а саме до 22.10.2024 року, без поважних причин.

Приписи закону щодо необхідності проходження медичного огляду ОСОБА_1 не було виконано ні до 04.05.2024 року, ні протягом наданого з 04.05.2024 року 14 денного строку, і тривало до часу коли його було виявлено.

Правопорушення було виявлено та зафіксовано протоколом № 262 від 22.10.2024 провідним спеціалістом відділення призиву ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно доч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Враховуючи те, що правопорушення, вчинене позивачем, носить триваючий характер, та на час винесення спірної постанови строки, передбачені ст. 38 КУпАП, не закінчились, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності було правомірним.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

В той же час, надані представником відповідача докази підтверджують вину позивача у вчиненні ним зазначеного в постанові правопорушення.

Пункт 1 частини 3 статті 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, з урахуванням приписів пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності триваючого адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Шило А.О. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Шило Алла Олександрівна, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №480 від 01.10.2012 року, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Я.М.Подоляк