Справа № 160/675/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/675/24

Головуючий суддя І інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року в адміністративній справі №160/675/24 за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, в якому просив:

- визнати протиправними дії Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги за 2023 рік у розмірі 25 відсотків призначеного грошового забезпечення протягом шести місяців з дня здавання чотирьох разових максимально допустимих доз донацій плазми крові методом аферезу;

- зобов`язати Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка здійснити ОСОБА_1 виплату грошової допомоги за 2023 рік у розмірі 25 відсотків призначеного грошового забезпечення протягом шести місяців з дня здавання чотирьох разових максимально допустимих доз донацій плазми крові методом аферезу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення як незаконне та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відмова відповідача у виплаті грошової допомоги у розмірі 25 відсотків грошового забезпечення протягом шести місяців з дня здавання двох максимально допустимих доз донації крові порушує його право, яке передбачене Законом України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові».

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, згідно з витягом з наказу №232 від 07.08.2023 року начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Дніпро та перебуває в службовому розпорядженні у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка, якого на підставі наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 року №20-РС призначено на посаду «курсант штатний», з 01.08.2023 року припинити службове відрядження та зарахувати до списків особового складу навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, на всі види забезпечення.

Відповідно до копії витягу з наказу №276 від 20.09.2023 року начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_1 , курсанта штатного навчального батальйону резерву офіцерського складу, вважати таким, що вибув до нового місця служби м. Баранівка Житомирської області.

11.10.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виплатити грошову надбавку у розмірі 25 відсотків призначеного грошового забезпечення протягом шести місяців з дня здавання чотирьох разових максимально допустимих доз донацій плазми крові методом аферезу.

До заяви позивачем долучено копії довідок про здачу плазми №28696 від 16.05.2023 року, №29198 від 30.05.2023 року, № 29700 від 13.06.2023 року, №30219 від 27.06.2023 року, паспорту громадянина України, посвідчення донора України, реквізитів з банку.

Відповідач листом №15/6024 від 15.11.2023 року відмовив позивачу у такій виплаті, тому як за період проходження військової служби (навчання) з 01.08.2023 року по 20.09.2023 року на посаді курсанта у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка, ОСОБА_1 не було подано рапорт та відповідні підтверджуючі документи у діловодство Військового інституту про встановлення та виплату надбавки військовослужбовцям-донорам.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з заявою про виплату компенсації поза межами строків, встановлених законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади державної політики щодо організації заготівлі, тестування, переробки, зберігання, розподілу, транспортування та реалізації донорської крові та компонентів крові, функціонування системи крові, визначає стандарти безпеки та якості донорської крові та компонентів крові з метою забезпечення рівного доступу населення України до якісних і безпечних компонентів донорської крові у необхідній кількості, організації обігу донорської крові та компонентів крові, забезпечення безпеки та здоров`я донорів крові та компонентів крові, а також їх реципієнтів, захисту їхніх прав та законних інтересів визначені Законом України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» аферез - метод отримання компонентів крові за допомогою машинної переробки цільної крові, за якого залишкові компоненти крові повертаються донору під час або наприкінці процесу.

Добровільне безоплатне донорство - здійснення донором донації крові та/або компонентів крові з особистої волі та без отримання грошової винагороди за таку донацію (у формі готівкових коштів чи в будь-якій іншій формі, що може вважатися еквівалентом грошей), крім невеликих сувенірів, легких закусок та відшкодування витрат на дорогу.

Донорство крові та компонентів крові - добровільний акт людини, що полягає у донації крові та/або компонентів крові для подальшого використання їх для трансфузії, виготовлення лікарських засобів, медичних виробів або використання у наукових дослідженнях.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» основними напрямами державної політики у сфері донорства крові та компонентів крові, функціонування системи крові є зокрема, заохочення та популяризація добровільного безоплатного донорства крові та компонентів крові.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» фінансування діяльності суб`єктів системи крові та суб`єктів, що надають послуги з трансфузії крові та/або компонентів крові, в частині заходів щодо популяризації та розвитку донорства крові та компонентів крові, функціонування системи крові здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на реалізацію відповідних програм та заходів, коштів місцевих бюджетів, коштів, отриманих у ході господарської діяльності суб`єктів системи крові та суб`єктів, що надають послуги з трансфузії крові та/або компонентів крові, коштів юридичних і фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Фінансування заходів щодо популяризації та розвитку донорства крові та компонентів крові, функціонування системи крові може здійснюватися на основі програм розвитку донорства крові та компонентів крові Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, які затверджуються у встановленому законом порядку на основі відповідних загальнодержавних цільових програм.

Держава гарантує повну оплату за рахунок коштів державного бюджету надання громадянам необхідних їм медичних послуг згідно із встановленим тарифом, що включає вартість компонентів крові, вартість послуг із трансфузії крові та/або компонентів крові, вартість імуногематологічних досліджень, передбачених програмою медичних гарантій, у порядку, встановленому законом. Вартість таких компонентів крові та імуногематологічних досліджень, придбаних суб`єктом, що надає послуги з трансфузії крові та/або компонентів крові, у суб`єктів системи крові, відшкодовується Національною службою здоров`я України відповідно до законодавства про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень та компетенції забезпечують виконання програм розвитку донорства крові та компонентів крові, функціонування системи крові, а також забезпечують донорам компенсацію витрат, пов`язаних із донорством, та заохочень, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» встановлено, що донором крові та/або компонентів крові може бути будь-який дієздатний громадянин України, іноземець чи особа без громадянства, яка має посвідку на постійне проживання на території України, який пройшов відповідне медичне обстеження в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, за результатами якого підтверджена відсутність показань до постійного чи тимчасового відсторонення від донорства відповідно до переліку показань, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, з яким проведено співбесіду перед донацією крові та/або компонентів крові, під час якої йому надано вичерпну інформацію щодо донації, та який надав письмову згоду на забір у нього крові та/або компонентів крові, а також (за потреби) на застосування до нього допоміжних медичних технологій за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Особа, яка виявила бажання здійснити донацію крові та/або компонентів крові, може звернутися до будь-якого суб`єкта системи крові, що здійснює заготівлю, переробку, тестування, зберігання, розподіл та реалізацію донорської крові та компонентів крові, незалежно від реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч. 5 ст.20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» здобувачам вищої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти, які протягом року безоплатно здійснили донацію крові у сумарній кількості, що дорівнює двом разовим максимально допустимим дозам, або плазми крові в сумарній кількості, що дорівнює чотирьом разовим максимально допустимим дозам, заготовленим методом аферезу, або тромбоцитів у двох разових донаціях методом аферезу, надається право на одержання грошової допомоги у розмірі 25 відсотків встановленої у закладі освіти стипендії, а військовослужбовцям строкової служби та курсантам військових закладів освіти - право на одержання грошової надбавки у розмірі 25 відсотків призначеного їм грошового забезпечення протягом шести місяців після здійснення донації крові та/або компонентів крові у зазначених кількостях. Виплата такої грошової допомоги здійснюється за місцем навчання або проходження служби донора за рахунок коштів відповідних місцевих програм з розвитку донорства крові та компонентів крові.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач безкоштовно здавав кров, що підтверджується довідками ТОВ «Дніпропетровський обласний центр заготівлі та переробки плазми «Дніпро-Плазма» щодо надання донорам пільг №28696 від 16.05.2023 року, №29198 від 30.05.2023 року, № 29700 від 13.06.2023 року, №30219 від 27.06.2023 року.

Так, відповідач, відмовляючи у нарахуванні та виплаті позивачу надбавки у розмірі 25 відсотків призначеного їм грошового забезпечення, зазначив у листі №15/6024 від 15.11.2023 року, що за період проходження військової служби (навчання) з 01.08.2023 року по 20.09.2023 року на посаді курсанта у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка, ОСОБА_1 не було подано рапорт та відповідні підтверджуючі документи у діловодство Військового інституту про встановлення та виплату надбавки військовослужбовцям-донорам.

Згідно з абзацами 1,2,3 розділу XXXIII. «Виплата надбавки військовослужбовцям-донорам» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, військовослужбовцям строкової військової служби та курсантам військових навчальних закладів (у тому числі із числа осіб, які перебували на військовій службі за контрактом перед зарахуванням на навчання), які протягом дванадцяти місяців безоплатно двічі здали кров та (або) її компоненти в кількості максимально допустимих доз (далі - військовослужбовці-донори), виплачується надбавка в розмірі 25 відсотків щомісячного грошового забезпечення.

Надбавка виплачується протягом шести місяців із дня останньої (другої) безоплатної здачі крові та (або) її компонентів, але не більше ніж до дня видання наказу:

про закінчення військового навчального закладу;

про виключення зі списків особового складу військової частини.

Виплата надбавки здійснюється за місцем проходження служби (навчання) військовослужбовців-донорів або місцем їх перебування на грошовому забезпеченні згідно з наказом командира військової частини (військового навчального закладу), виданим на підставі рапорту військовослужбовця та довідки за встановленою формою, визначеною Міністерством охорони здоров`я України.

З матеріалів справи видно, що сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Військового інституту з 20.09.2023 року, що підвтерджується витягом з наказу №276 від 20.09.2023 року начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

В свою чергу, як було встановлено судом апеляційної інстанції, звернення позивача до відповідача з заявою про виплату позивачу грошової надбавки у розмірі 25 відсотків призначеного грошового забезпечення протягом шести місяців з дня здавання чотирьох разових максимально допустимих доз донацій плазми крові методом аферезу здійснено 11.10.2023 року, тобто після виключення з особового складу Військового інституту (а.с. 6).

Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що заява про виплату надбавки у розмірі 25 відсотків призначеного грошового забезпечення була подана позивачем поза межами строку, визначеного Порядком № 260, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року в адміністративній справі №160/675/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя А.О. Коршун