Справа № 240/3879/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3879/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

06 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про донорство крові та її компонентів" він має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. Вважає, що йому така надбавка не виплачується, оскільки розмір його пенсії після подачі до ГУ ПФУ в Житомирській області документів про донорство не змінився.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року позов задоволено частково:

-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування з 14.07.2022 року ОСОБА_1 у межах мінімального розміру пенсії за віком надбавки до пенсії як особі, що має статус Почесного донора України, у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

-зобов`язано відповідача з 14.07.2022 року здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 понад мінімальний розмір пенсії за віком надбавки до пенсії як особі, що має статус Почесного донора України, у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Від позивача надійшов відзив, у якому він заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з урахуванням наступного.

ОСОБА_1 оскаржує дії відповідача щодо невстановлення йому надбавки до пенсії відповідно ст. 13 Закону України "Про донорство крові та її компонентів", оскільки позивач вважає, що він має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. На підтвердження даної обставини вказує, що має звання Почесного донора України, яке було видано в червні 2022 року, та підтверджує це копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16 червня 2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ж частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV .

У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком непрацюючих громадян, які не досягай віку 65 років, за наявності, зокрема, у чоловіків 35 років страхового стажу, у жінок - 30 встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону № 1058 за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" з 01.07.2022 такий розмір становить 2027,00 грн.

Позивачу станом на 01.07.2022 встановлено пенсію у розмірі 2027,00 грн., що відповідало її мінімальному розміру.

Отже, стаття 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулює саме розмір пенсії, встановлюючи її мінімальний стандарт.

Відповідно до частини 5 статті 21 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» від 30.09.2020 року №931-IX (далі Закон №931-IX) почесні донори України мають право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

При цьому позивач посилається на норми Закону «Про донорство крові та її компонентів» від 23 червня 1995 року, відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 13 щодо пільг для осіб, які мають статус Почесного донора України, почесні донори України мають право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків затвердженого прожиткового мінімуму, проте позивач отримав посвідчення почесного донора 16 червня 2022 року, а на момент виникнення спірних правовідносин вказаний ЗУ «Про донорство крові та її компонентів» втратив чинність від 25.01.2021 на підставі Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» № 931-IX від 30.09.2020 року.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 листопада 2021 року № 1266 «Про затвердження Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Почесний донор України», зразків нагрудного знака Почесний донор України і посвідчення до нього посвідчення є документом, що підтверджує статус Почесного донора України, і надає право донорам користуватися пільгами, встановленими Законом України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові".

Таким чином, на момент отримання посвідчення почесного донора від 16 червня 2022 року в позивача виникає право на отримання надбавки до пенсії на підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» від 30.09.2020 року №931-IX, відповідно до якої почесні донори України мають право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

Оцінюючи доводи сторін щодо отримання позивачем надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків затвердженого прожиткового мінімуму, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць понад мінімальний розмір пенсії за віком, проте позовні вимоги щодо виплати індексації суми невиплаченої надбавки не можуть бути задоволені, оскільки це питання ще не розглядалось та не вирішувалось відповідачем. а тому колегія суддів погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.