Справа № 600/3686/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3686/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відмітки про виключення його з військового обліку, на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відмітку про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (діючої на момент виникнення спірних правовідносин);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасове посвідчення з відміткою про виключення його на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (діючої на момент виникнення спірних правовідносин) з військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Чернівецького обласного суду від 28.12.1995 р. був засуджений за ст. 69 КК України (в ред. 1960 р.) та остаточно призначено покарання у вигляді 13 років 3 місяців позбавлення волі. Позивач зазначає, що 17.11.2023 р., 30.01.2024 р. та 15.02.2024 р. звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання підтвердження свого статусу «виключений з військового обліку», однак під час спілкування з працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 виявилось, що відсутня його особова справа. Позивач зазначає, що йому було запропоновано пройти військово-лікарську комісію, для визначення ступеню придатності до військової служби, на що він відмовився, зазначивши, що він не є військовозобов`язаний в силу закону, а військово-обліковий документ був вилучений при його затриманні в 1994 році. Позивач зазначає, що на адвокатський запит його представника від 19.07.2024 р. було надано відповідь, що позивач перебуває на обліку в першому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак проігноровано запит в частині визначення його правового статусу. Згідно відповіді відповідача від 02.08.2024 р. повідомлено позивача, що він являється військовозобов`язаним та підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Також вказано, що у зв`язку із відсутністю у позивача військово-облікового документа на момент розгляду заяв позивача, питання щодо його виключення з військового обліку не могло бути вирішено. Позивач вважає, що допущена відповідачем бездіяльність є протиправною, а тому відповідач зобов`язаний внести до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відмітку про виключення ОСОБА_1 , з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (діючої на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідач не подав відзив на позов.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 21.08.2024 року адміністративний позов залишено без руху.

27.08.2024 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, шляхом подання уточнень до позовної заяви, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з метою витребування у відповідачів додаткових доказів по справі та вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Матеріали справи містять адвокатський запит представника позивача від 08.07.2024 р. щодо надання інформації щодо поточного правового статусу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області. (а.с. 32-34).

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2024 р. повідомлено представника позивача, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 35).

Матеріали справи містять адвокатський запит представника позивача від 26.07.2024 р. щодо направлення повторно скарги ОСОБА_1 на дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 36-37).

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.08.2024 р. повідомлено, що позивач відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервісті є військовозобов`язаним та підлягає призову на військову службу. Повідомлено, що позивач звертався з вимогою виключити його з обліку, так як раніше був засуджений. Військово-облікові документи в нього були відсутні і відповіді на питання про те де його обліковий документ він надати не зміг. Йому було запропоновано видати новий обліковий документ, для чого було потрібно пройти ВЛК, взяти довідку з поліції про те, що його військовий квиток не знаходили (так як була втрата військового квитка) і подати оголошення в газету. Даний громадянин відмовився і повідомив, що ВЛК проходити не буде і ніякі довідки приносити теж не буде. У зв`язку із відсутністю у позивача військово-облікового документа на момент розгляду заяв питання щодо його виключення з військового обліку не могло бути вирішено. (а.с. 38-39).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, воєнний стан був продовжений і діє на сьогоднішній день.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Крім того, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

На підставі матеріалів справи встановлено, що представник позивача звертався до відповідача щодо поточного правового статусу позивача як військовослужбовця та щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 виключення з військового обліку у вигляді адвокатських запитів від 08.07.2024 р. та від 26.07.2024 р., на які отримав відповіді від 19.07.2024 р. та від 02.08.2024 р.

Інших доказів звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виключення з військового обліку та щодо отримання тимчасового посвідчення матеріали справи не містять.

Таким чином, до спірних правовідносин суд застосує законодавство, чинне на момент даних звернень, а саме в редакції від 20.06.2024 року.

Відповідно до ч. 5, 9 ст. 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону № 2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом № 3543-XII. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно з ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII визначено підстави для виключення громадяни України з військового обліку. Так, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Таким чином, суд встановив, що у переліку підстав для виключення з військового обліку на момент виникнення спірних правовідносин (на момент звернення представника позивача із адвокатськими запитами до відповідача щодо спірного питання) відсутнє зазначення громадян України, які раніше були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Суд звертає увагу, така підстава, на яку вказує позивач, була передбачена у ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII до внесених змін Законом № 3633-IX від 11.04.2024 (набрання чинності відбулась 18.05.2024). Однак, суд не може застосувати вказану редакцію Закону № 2232-XII, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що звертався до 18.05.2024 р. із відповідним зверненням чи заявою до відповідача щодо виключення його з військового обліку, на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII.

З вказаних підстав, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо обов`язку відповідача виключити його з військового обліку, на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відмітку про виключення на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (діючої на момент виникнення спірних правовідносин), суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487).

Відповідно до п. 20 Порядку № 1487 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Згідно з п. 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до абз. 2 п. 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно з положеннями п. 79 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що для здійснення відповідних відміток про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього необхідним є наявність військово-облікового документа.

Як повідомляє позивач у нього з моменту засудження у 1994 році відсутній військово-обліковий документ, тобто на момент звернення до відповідача із спірного питання унеможливлювало здійснити внесення відповідних відміток відносно позивача. Крім того, згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.08.2024 р. позивачу було запропоновано видати новий обліковий документ, для чого було потрібно пройти ВЛК, взяти довідку з поліції про те, що його військовий квиток не знаходили (так як була втрата військового квитка) і подати оголошення в газету, однак позивач відмовився від вказаної пропозиції.

При цьому, суд не приймає доводи позивача про те, що військово-обліковий документ переданий та перебував у відповідача після затримання в 1994 році, оскільки жодного доказу на підтвердження вказаного суду надано не було.

Також суд вважає безпідставними і необґрунтованими доводи позивача щодо втрати його облікових документів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п. 71 Порядку № 1487 у разі втрати військово-облікових документів посадовими особами, на зберігання яким їх здано призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, наказами керівників державних органів, зазначених у пункті 66 цього Порядку, органів військового управління (органів управління), військових частини, підрозділів інших військових формувань призначається розслідування. Винні посадові особи притягуються до відповідальності згідно із законом. Витяги з наказів про результати такого розслідування вручаються призовникам, військовозобов`язаним та резервістам для подання до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів за місцем їх перебування на військовому обліку до прийняття (призову) на службу (військову службу) для відновлення військово-облікових документів.

Отже, у випадку втрати облікових документів позивача, повинно було проведене розслідування, а винних осіб притягнуто до відповідальності, однак позивачем не надано доказів на підтвердження вказаного.

Таким чином, за результати розгляду матеріалів даної справи суд вважає, що позивач безпідставно та необґрунтовано стверджує, що відповідач мав достатні повноваження та облікові документи для вирішення питання про виключення його з військового обліку без наявності військово-облікового документу та з у рахуванням заперечень позивача щодо оформлення нового військово-облікового документу, у визначений чинним законодавством порядку. При цьому, на момент розгляду відповідачем адвокатських запитів представника позивача від 08.07.2024 р. та від 26.07.2024 р. п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 3633-IX був виключений з переліку підстав для виключення особи з військового обліку, а тому позов суд визнає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наявних матеріалів справи судом не встановлено, а позивачем не надано належних доказів, на підтвердження допущення відповідачем бездіяльності у спірних правовідносинах, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Т.М. Брезіна