Справа № 2а-14844/12/2670
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 2а-14844/12/2670

провадження № 11-162зва24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., ОСОБА_24, Ткача І. В., Ткачука О. С., ОСОБА_27, Шевцової Н. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Біляр Л. В.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвоката заявника Сидоренка І. О.,

представників позивача - Яровенко А. В., Мовчан Ю. М.,

розглянула на відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Гриціва Михайла Івановича та Мартєва Сергія Юрійовича від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Пащенко К. С.) від 29 жовтня 2012 року, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду (судді Кузьменко В. В., Шурко О. І., Федотов І. В.) від 13 грудня 2012 року та ухвали Вищого адміністративного суду України (судді Бутенко В. І., Лиска Т. О., Рецебуринський Ю. Й.) від 18 липня 2013 року у справі за позовом Київської міської державної адміністрації до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня», Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», Кредитної спілки «Київське кредитне товариство», Кредитної спілки «Акорд», Кредитної спілки «Профіт-Центр 2004» про встановлення обмеження права на мирні зібрання та

УСТАНОВИЛА:

1. 29 жовтня 2012 року Київська міська державна адміністрація (далі - КМДА) звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила встановити обмеження права на мирні зібрання (пікетування, пішу ходу, демонстрації, мітинги, збори та інше) шляхом заборони вкладникам кредитних спілок (далі - КС) «Тринадцята зарплатня», «Київське кредитне товариство», «Акорд», «Всеукраїнське народне кредитне товариство», «Профіт-Центр 2004» та іншим суб`єктам, які реалізують право на мирні зібрання, проведення заходів з 30 жовтня по 31 грудня 2012 року в місті Києві на вулиці Інститутській, 9 (біля Національного банку України).

КМДА прохання мотивувала тим, що згідно з наданими до КМДА заявами та повідомленнями з 2006 року щочетверга біля входу до приміщення Національного банку України на вулиці Інститутській, 9 проводять акції вкладники кредитних спілок та банків, серед яких: «Український фінансовий союз» в особі ОСОБА_2 , «Витязь-инвест» в особі ОСОБА_3 , «Тринадцята зарплатня» в особах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , «Либідь» в особі ОСОБА_6 , «Профіт-Центр 2004» в особах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , «Український кредитний альянс» в особі ОСОБА_9 , «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в особі ОСОБА_10 , «Київське кредитне товариство» в особі ОСОБА_11 , «Акорд» в особі ОСОБА_12 , «Європейський банк розвитку та заощаджень» в особі ОСОБА_13 , страйкового комітету АКБ «Інтернаціональ», «Гарант» в особі ОСОБА_14 та страйкового комітету АКБ «ОЛБанк» в особі ОСОБА_1 , які не лише створюють незручності пересічним громадянам, а й перешкоджають нормальній діяльності вищої банківської установи держави.

Окружний адміністративний суд міста Києва 29 жовтня 2012 року виніс постанову, якою позов задовольнив частково. Встановив обмеження права на мирні зібрання (пікетування, пішу ходу, демонстрації, мітинги, збори та інше) шляхом заборони [саме] вкладникам КС «Тринадцята зарплатня», «Київське кредитне товариство», «Акорд», «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та «Профіт-Центр 2004» проведення заходів з 30 жовтня по 31 грудня 2012 року в місті Києві на вулиці Інститутській, 9.

У решті позовних вимог відмовив.

Приватне підприємство (далі - ПП) «Виробничо-дистриб`юторська компанія «Дім вина «Скала» як зацікавлена особа не погодилося з цим судовим рішенням і подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції через те, що це рішення суд постановив з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову цілком.

Київський апеляційний адміністративний суд за наслідками апеляційного перегляду ухвалою від 13 грудня 2012 року апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ПП «Виробничо-дистриб`юторська компанія «Дім вина «Скала» не примирилося з таким рішенням і оскаржило судові рішення судів попередніх інстанцій до касаційної інстанції.

18 липня 2013 року Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду касаційної скарги ухвалив касаційну скаргу ПП «Виробничо-дистриб`юторська компанія «Дім вина «Скала» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року - без змін.

2. ОСОБА_1 звернувся із заявою до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський Суд, Суд), у якій зазначив про порушення приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яке полягало в тому, що йому створювали перешкоди в проведенні публічних заходів.

Європейський Суд розглянув заяву і 27 червня 2024 року ухвалив рішення у справі «Цімейко проти України» (CASE OF TSIMEYKO v. UKRAINE, заява № 32960/13) (далі - Рішення Суду), якою оголосив неприйнятними скарги стосовно постанови [національного суду в конкретній справі] від 28 лютого 2013 року, а решту скарг у заяві - прийнятними, констатував і в цьому Рішенні постановив, що були порушені:

стаття 11 Конвенції - право заявника на мирні зібрання через відсутність чіткої та передбачуваної процедури організації та проведення таких зібрань;

статті 13 - право заявника на ефективний захист свого права на проведення мирних зібрань під час і у зв`язку з розглядом національними судами його скарг на судові рішення, серед яких і постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2012 року, якими були запровадженні обмеження з проведення мирних зібрань.

3. 23 липня 2024 року до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) надійшла заява, підписантами якої значиться ОСОБА_1 як фізична особа і окремо як генеральний директор ПП«Виробничо-дистриб`юторська компанія «Дім вина «Скала», про перегляд за виключними обставинами судових рішень. Заявник просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2012 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року та Вищого адміністративного суду України від 18 липня 2013 року.

Як підставу для перегляду судових рішень у справі заявник використовує факт встановлення ЄСПЛ у рішенні від 27 червня 2024 року в справі «Цімейко проти України» (CASE OF TSIMEYKO v. UKRAINE, заява № 32960/13), яке набуло статусу остаточного, порушення Україною статей 11 та 13 Конвенції під час вирішення судом адміністративного спору в справі № 2а-14844/12/2670.

4. Суддя Великої Палати ухвалою від 28 серпня 2024 року відкрив провадження за виключними обставинами в цій справі лише за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , хоча в цій заяві він заодно поіменував себе і як генеральний директор ПП «Виробничо-дистриб`юторська компанія «Дім вина «Скала», а ухвалою від 11 листопада 2024 року призначив справу до розгляду на судовому засіданні на 14 годину 05 грудня 2024 року.

03 грудня 2024 року до Великої Палати надійшли окремі заяви (сформовані в системі «Електронний суд») ОСОБА_1 , у яких заявник просить вирішити питання про відвід суддів Великої Палати Гриціва М. І. та Мартєва С. Ю. від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі № 2а-14844/12/2670. В одній із заяв її автор, не заявлячи відводу, висуває недовіру суддям Великої Палати ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28

Мотивуючи відвід судді Гриціву М. І. та висловлюючи недовіру названим суддям Великої Палати, ОСОБА_1 з покликанням на Конституцію України, рішення Конституційного Суду України, Висновок Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень», Рішення ЄСПЛ, зазначає, що розгляд заяви про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі № 826/2325/13-а відбувся формально і за наслідками такого розгляду не відбулося відновлення порушених конвенційних прав заявника, а в основу постанови Великої Палати (від 14 листопада 2024 року) покладені спотворені юридичні факти, що, на думку автора заяви, призвело до ухвалення свавільного рішення.

Серед іншого, зазначає, що у вказаній вище постанові Великої Палати не згадано ПП «Виробничо-дистриб`юторська компанія «Дім вина «Скала», а його вимоги як автора заяви про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі № 826/2325/13-а не розглянуті, що ОСОБА_1 розцінив як відмову у доступі до правосуддя.

Далі автор заяви вказує на те, що в постанові Великої Палати (від 14 листопада 2024 року) містяться недостовірні відомості, зокрема що у Великої Палати не було відомостей, чи звертався ОСОБА_1 до місцевого суду після повернення його позовної заяви у справі № 826/2325/13-а.

Обґрунтовуючи відвід, ОСОБА_1 , з-поміж іншого, використав зазначені в пункті 93 рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти» критерії визначення наявності неупередженості судді в конкретній справі: суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення того, чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення у конкретній справі, та об`єктивний, за яким встановлюється, чи суд, а також, серед іншого, його структура забезпечили відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості.

Виокремив, що Кодекс суддівської етики та Бангалорські принципи поведінки суддів визначають, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді, також суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. У випадку, якщо для судді не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, він заявляє самовідвід від участі в розгляді справи.

Далі зазначає, що виходячи зі змісту допущених проявів, які викликають сумнів у неупередженості й об`єктивності судді-доповідача Гриціва М. І. та вказують на його опосередковану заінтересованість в результатах розгляду справи № 2а-14844/12/2670, заявник вважає, що судді Великої Палати можуть належним чином розглянути заяву про перегляд судових рішень у розумні строки та ухвалити законне, справедливе та неупереджене рішення безстороннім судом у цій справі без участі судді-доповідача Гриціва М. І .

В іншій заяві ОСОБА_1 як підставу для відводу судді Мартєва С. Ю. наводить те, що цей суддя, на його думку, незаконно лобіює інтереси окремих працівників Дніпровського районного суду м. Києва та прокуратури Дніпровського району м. Києва (Киїівської місцевої прокуратури № 4), у якому мешкає та зареєстрований заявник. Зокрема, акцентує увагу на судді Дніпровського районного суду м. Києва Марфіній Н. В., яка задовольнила собі відвід у справі № 755/10253/24 з тієї підстави, що суддя Мартєв С. Ю. надав їй рекомендацію як кандидатці на посаду судді апеляційного суду.

Також вказує, що суддя Мартєв С. Ю. під час касаційного перегляду судових рішень у справах № 755/10253/24 та № 755/9398/16-ц діяв поза межами законодавчо встановлених вимог.

З покликанням на Кодекс суддівської етики та Бангалорські принципи поведінки суддів вважає, що протиправні дії судді Мартєва С. Ю. підірвали авторитет прокуратури, Дніпровського районного суду м. Києва та окремих суддів Київського апеляційного суду.

Вказує, що у судді ОСОБА_22 родичі мешкають та є громадянами країни агресора (російської федерації).

Автор заяви посилається й на те, що загаданого суддю слід відвести від розгляду цієї справи у зв`язку з опосередкованою зацікавленістю при її розгляді, з обґрунтованими сумнівами в об`єктивності, неупередженості, а також для усунення сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення і виключення підстав для тверджень про порушення прав позивача на розгляд справи неупередженим та справедливим (об`єктивним) судом, за принципами статті 6 Конвенції.

5. Велика Палата перевірила обґрунтування заяв ОСОБА_1 про відвід суддів і дійшла висновку, що для відводу суддів Гриців М. І. та Мартєва С. Ю. нема законних і фактичних підстав.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

З огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підстави для відводу суддів Гриціва М. І. та Мартєва С. Ю. заявник покликається на їхню упередженість та зацікавленість у результаті розгляду цієї справи, проте автор заяв не робить посилання на норми статті 36 КАС України яка з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

Велика Палата звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді».

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Велика Палата підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяв про відвід суддів, Велика Палата також бере до уваги те, що, окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу саме по собі не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Посилання ОСОБА_1 на упередженість суддів у зв`язку з участю в розгляді інших справ, де стороною був також заявник, або на те, що родичі одного із суддів є мешканцями російської федерації, чи інші покликання, які по суті зводяться до незгоди із судовими рішеннями, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк такі доводи ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивному несприйнятті.

У своїх заявах ОСОБА_1 покликається на судові рішення Великої Палати, Конституційного Суду України, ЄСПЛ, різні законодавчі норми, які регулюють правила поведінки судді в контексті ілюстрації безсторонності та неупередженості під час розгляду справ, у яких бере участь суддя, проте не вказує та не обґрунтовує, яким чином судді, яким заявлено відвід, не відповідають наведеними критеріям і який пункт статті 36 чи 37 КАС України є застосовною до цих суддів.

З предмета та меж перегляду в цій справі не можна простежити будь-яку залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано ілюстрував би упередженість або необ`єктивність суддів, яким заявлено відвід.

Відтак можна підсумувати, що наведені заявником обставини на обґрунтування заяв про відвід суддів Великої Палати не знайшли свого підтвердження, підстав для висновку про наявність передумов для відводу суддів, визначених статтями 36, 37 КАС України, немає.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Гриціва Михайла Івановича та Мартєва Сергія Юрійовича від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста від 29 жовтня 2012 року, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 липня 2013 року у справі за позовом Київської міської державної адміністрації до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня», Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», Кредитної спілки «Київське кредитне товариство», Кредитної спілки «Акорд», Кредитної спілки «Профіт-Центр 2004» про встановлення обмеження права на мирні зібрання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: О. Л. Булейко С. Ю. Мартєв

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

Ж. М. Єленіна О. В. Ступак

І. В. Желєзний І. В. Ткач

Л. Ю. Кишакевич О. С. Ткачук

В. В. Король Є. А. Усенко

О. В. Кривенда Н. В. Шевцова

М. В. Мазур