Справа № 160/6100/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2024 рокуСправа №160/6100/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу, який дає право на пенсію за віком ОСОБА_1 , з моменту звернення 25.12.2023, періоди роботи, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 24.09.1978: з 01.01.1981 до 25.10.1981 та з 25.10.1981 до 18.02.1984.
Ухвалою від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, у тому числі відповідачам строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали; витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію заяви позивача від 25.12.2023 про призначення пенсії та відомості про перелік доданих до заяви документів; постановлено надати суду витребувані докази у строк для подання відзиву.
Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронних кабінетів відповідачів 11.03.2024 о 23:00 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
З урахуванням положень ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) строк для подання відзиву та витребуваних доказів тривав до 27.03.2024.
Станом на час розгляду справи від відповідачів до суду відзиви не надійшли. Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Витребувані докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надходили, як і повідомлення про неможливість їх подання.
За приписами частини 9 статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Зважаючи на те, що відповідачів було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідачі не скористалися, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.12.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 74 від 27.12.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 цього Закону, який з 01 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року становить не менше 30 років, тоді як страховий стаж позивача становить 29 років 11 місяців 22 дні.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 7856-1215/К-01/8-0400/24 від 06.02.2024 на звернення позивача від 02.01.2024 повідомлено, що для розрахунку стажу роботи в колгоспі необхідні дані про встановлений мінімум трудоднів та про кількість фактично відпрацьованих трудоднів. Згідно з документами, доданими до заяв від 14.07.2023 та 25.12.2023 про призначення пенсії за віком, до загального страхового стажу зараховано всі періоди роботи, навчання, військової служби та періоди отримання допомоги по безробіттю. Період роботи в колгоспі ім. Суворова зараховано відповідно до архівної довідки від 07.07.2022 № 320-К, зокрема 1981 рік 204 вихододні, що становить 08 місяців 01 день. Період проходження строкової військової служби зараховано згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 05.10.1981 (з 25.10.1986 до 08.02.1984). Загальний страховий стаж становить 29 років 11 місяців 22 дні. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (30 років) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.07.2023 та 27.12.2023 № 74.

Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) до його страхового стажу зараховано такі періоди:

01.09.1978-16.07.1980 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах);

17.07.1980-31.12.1980 (05 місяців 15 днів), 01.01.1981-15.09.1981 (08 місяців 01 день) (робота в колгоспі);

25.10.1981-18.02.1984 (02 роки 03 місяці 24 дні) (військова служба строкова);

20.03.1984-31.12.1984, 01.01.1985-31.12.1985, 01.01.1986-31.12.1986, 01.01.1987-31.12.1987, 01.01.1988-31.12.1988, 01.01.1989-31.12.1989, 01.01.1990-31.12.1990, 01.01.1991-31.12.1991, 01.01.1992-31.12.1992, 01.01.1993-31.12.1993, 01.01.1994-31.12.1994, 01.01.1995-28.02.1995 (робота в колгоспі);

01.03.1995-23.03.1996; 01.04.1996-18.06.1997; 24.06.1997-20.01.1998; 24.06.1999-01.03.2000; 19.09.2005-09.08.2007; 11.09.2007-06.08.2010; 02.09.2010-02.12.2013; 03.12.2013-05.06.2014; 06.06.2014-01.03.2015;

26.03.2015-21.12.2015 (безробіття);

21.07.2016-18.08.2016;

03.09.2020-13.01.2021, 29.01.2021-30.05.2021 (безробіття).

Страховий стаж, обчислений до 30.05.2021, становить 29 років 10 місяців 19 днів, у тому числі робота в колгоспі 11 років 01 місяць 12 днів.

Трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 , заповнена на ОСОБА_1 вперше 24.09.1979, містить, зокрема, такі записи:

запис № 3: 16.07.1980 прийнятий на роботу в колгосп ім. Суворова Криничанського району трактористом ІІІ класу (протокол № 11 від 25.07.1980);

запис № 4: 25.10.1981 звільнений з посади тракториста у зв`язку з виходом до лав ІНФОРМАЦІЯ_2 (протокол № 15 від 27.10.1981);

записи №№ 4-5: 25.10.1981-18.02.1984 служба в лавах Радянської Армії (військовий квиток № НОМЕР_3 від 05.10.1981);

запис № 6: 20.03.1984 - прийнятий трактористом колгоспу ім. Суворова Криничанського району (протокол № 4 від 25.03.1984);

запис № 7: колгосп ім. Суворова реорганізовано у КСП ім. Суворова (протокол загальних зборів № 1 від 11.02.1995);

запис № 8: 23.03.1996 звільнено з посади тракториста у зв`язку з виходом у спілку селянського господарства «Січовик» (загальних зборів № 1 від 23.03.1996).

Трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 містить записи щодо виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві: 1980 рік (з 16.07.1980) 111 (відомості про прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі відсутні); 1981 рік 264 (мінімум 224); з 25.10.1981 до 18.02.1984 служба в лавах Радянської Армії; 1984 рік - 225 (мінімум 194); 1985 рік - 284 (мінімум 260); 1986 рік - 310 (мінімум 260); 1987 рік - 268 (мінімум 260); 1988 рік - 287 (мінімум 260); 1989 рік - 286 (мінімум 260); 1990 рік - 284 (мінімум 260); 1991 рік - 309 (мінімум 260); 1992 рік - 271 (мінімум 260); 1993 рік - 264 (мінімум 260); 1994 рік - 241 (мінімум 260); 1995 рік - 289 (мінімум 260); 1996 рік - 27 (мінімум 27).

Згідно з вказаними записами прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві не було виконано ОСОБА_1 у 1980 році (прийнятий на роботу в колгосп 16.07.1980) та в 1994 році. Невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві у неповний рік роботи 1980 рік пов`язано з датою прийняття позивача на роботу. Відомості про наявність поважних причин невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у 1994 році (відпрацьовано 241 день, мінімум 260) у трудовій книжці колгоспника відсутні.

Комунальним закладом «Трудовий архів» Криничанської селищної ради Дніпропетровської області було видано ОСОБА_1 довідку № 320-К від 07.07.2023 про відпрацьовані ним вихододні у колгоспі ім. Суворова за 1980, 1981, 1984-1996 роки. Згідно з цією довідкою за 1980 рік (березень-грудень) відпрацьовано 223 дні, за 1994 рік (січень-серпень, листопад-грудень) - 234 дні.

Згідно з розрахунком стажу позивача за 1980 рік зараховано 05 місяців 15 днів роботи в колгоспі, за 1994 рік - 09 місяців 05 днів роботи в колгоспі.

Позивач не погоджується із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи в колгоспі за 1981 рік (з 01.01.1981 до 15.09.1981) - 08 місяців 01 день, зазначаючи, що згідно із записами у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 до страхового стажу має бути зараховано 09 місяців 25 днів (до 25.10.1981). Крім того, до страхового стажу зараховано період строкової військової служби з 25.10.1981 до 08.02.1984, тоді як має бути зараховано період з 25.10.1981 до 18.02.1984.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положеннями ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами першою-другою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 затверджено Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, в яких зазначено, зокрема, таке:

- трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів;

- трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу;

- в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди;

- всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою;

- заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється на тій мові, на якій ведеться діловодство в даному колгоспі;

- відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу;

- відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), передбачено перелік документів, що додаються до заяви для призначення пенсії за віком.

Згідно з п.п. 3 п. 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку № 22-1.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення страхового стажу.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів трудової діяльності ОСОБА_1 . Згідно із записами у трудовій книжці за 1981 рік відпрацьовано 264 вихододні (встановлений мінімум 224). Згідно з архівною довідкою № 320-К від 07.07.2023 за 1981 рік (січень-вересень) відпрацьовано 204,5 вихододні.

При цьому дата звільнення у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 25.10.1981 (у зв`язку з призовом на строкову військову службу, запис № 4).

Згідно з абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII до стажу роботи зараховується військова служба.

Отже, чинним законодавством передбачено зарахування до страхового стажу перебування на військовій службі.

Пунктом 6 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі також Порядок № 637) передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 від 05.10.1981 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив строкову військову службу з 25.10.1981 до 08.02.1984. Для прибуття до м`ясця призначення та взяття на військовий облік визначено термін 18.02.1984.

Отже, зарахуванню до страхового стажу позивача підлягає період військової служби з 25.10.1981 до 08.02.1984.

Відповідно до розрахунку страхового стажу позивача (форма РС-право) до його страхового стажу зараховано період строкової військової служби з 25.10.1981 до 18.02.1984.

Тобто, право позивача на зарахування військової служби до стажу роботи не порушено, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Разом із тим, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що до страхового стажу позивача протиправно не зараховано період його роботи в колгоспі з 16.09.1981 до 25.10.1981 згідно із записами у його трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 . Відомості про невиконання позивачем без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві за вказаний період відсутні.

Незарахувавши до страхового позивача вказаний період його роботи, відповідач-1 дійшов передчасного висновку про відсутність необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Період роботи з 01.01.1981 до 15.09.1981 зараховано до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком стажу (форма РС-право), тому відсутні підстави для зобов`язання органу призначення пенсії зарахувати вказаний період, який не є спірним.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 74 від 27.12.2023, зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 16.09.1981 до 25.10.1981, повторно розглянути заяву позивача від 25.12.2023 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з виходом за межі позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, а також, що відповідача-2 не було визначено органом призначення пенсії позивачу, підстави для задоволення позовних вимог, пред`явлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відсутні.

Як встановлено з матеріалів справи позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 від 04.03.2024.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 74 від 27.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області області:

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в колгоспі ім. Суворова Криничанського району Дніпропетровської області з 16.09.1981 до 25.10.1981;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 25.12.2023 та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, .

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 06.12.2024.

Суддя В.В. Рянська