Справа № 396/1035/24
Суддя: Цесельська О. С.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/1035/24
Провадження № 2-а/396/16/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Луценко Ю.В., представника позивача - адвоката Охременка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду м. Новоукраїнка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Охременко А.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказує, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі від 31.05.2024 року він, 31.05.2024 року о 08:38 год. у с. Рівне Новоукраїнського району по вул. Зоряній, 3 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Опель Мовано д.н. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху повороту праворуч, не ввімкнув покажчик правого повороту, чим порушив п.9.1.б ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП. На нього накладено стягнення в розмірі 510 грн. Вважає постанову протиправною та такою, що винесена з порушенням вимог закону, оскільки правопорушення не вчиняв. У оскаржуваній постанові відсутні відомості про вчинення ним адміністративного правопорушення, інспектором не надано, зокрема відеозапису події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У оскаржуваній постанові відсутні відомості на підставі яких поліцейський прийшов до висновку, що ним вчинене інкриміноване йому правопорушення, а відео з нагрудної боді- камери не містить доказів вчинення ним правопорушення. Просить скасувати постанову про накладення відносно нього адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Під час судового розгляду позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився. До початку розгляду справи скерував відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги є необгрунтованими, а факт вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом правопорушення вчиненого позивачем. Стягнення застосоване без порушення в межах санкції ч.2 ст. 122 КУпАП, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що постанову поліцейського необхідно залишити без змін, позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі від 31.05.2024 року він, 31.05.2024 року о 08:38 год. у с. Рівне Новоукраїнського району по вул. Зоряній, 3 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Опель Мовано д.н. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху повороту праворуч, не ввімкнув покажчик правого повороту, чим порушив п.9.2.б ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.(а.с.14)

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п.9.2 а ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, відповідачем надано відеодиск із записами, зафіксованими інспектором на бодікамеру.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушенням відповідачем порядку притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч. 2 КУпАП.

З досліджених відеозаписів вбачається, що вчинення правопорушення зафіксоване на бодікамеру. При цьому суд критично ставиться до пояснень позивача, щодо того, що він не керував автомобілем, а автомобілем керувала його дружина, оскільки такі свідчення спростовуються змістом такого відеозапису. Крім того, суд враховує що саме позивач керував автомобілем, оскільки до нього в салон автомобіля після зупинки було згодом допущено захисника. Всі ці обставини зафіксовані відеозйомкою.

З цих же підстав суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 щодо того, що саме вона керувала автомобілем, оскільки такі її свідчення спростовуються відеозаписом..

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що поліцейським. під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови виконано вимоги ст.268 КУпАП та враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП, а доводи позивача є необґрунтованими та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене порушення.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена поліцейським у спосіб, передбачений нормами КУпАП, в тому числі вимог ст.266 КУпАП, та ЗУ «Про Національну поліцію», з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 , про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 122 ч.2, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову серії ЕНА № 2284951 від 31.05.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КпАП України - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя: О. С. Цесельська