Справа № 300/1686/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"09" грудня 2024 р. справа № 300/1686/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Яковенко Ігор Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи -Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Яковенко Ігор Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи -Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2024, яке набрало законної сили 27.06.2024, позов задоволено повністю.

Представником позивачки подано до суду заяву у порядку ст. 382 КАС України, згідно з якою заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням вищевказаного рішення суду та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду від 15.05.2024 у справі №300/1686/24.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Частинами 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а.

Як наслідок, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. До того ж, суд звертає увагу, що заявником не надано до суду доказів (умисного) невиконання відповідачем рішення суду у цій справі.

Крім того, суд враховує те, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом встановлено, що станом на дату подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 15.05.2024 у справі №300/1686/24, позивачці виконавчі листи не видавалися.

Вищенаведене свідчить про те, що стадія примусового виконання рішення не вичерпана.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що зміст покладеного даним рішенням суду на відповідача зобов`язання зводиться до видачі позивачці довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, при цьому судом надано конкретні вимоги до формули для обчислення двох складових розміру грошового забезпечення в такій довідці (посадовий оклад та оклад за військовим званням), а також судом покладено зобов`язання загального характеру зазначити в такій довідці щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

На виконання рішення суду від 15.05.2024 у справі №300/1686/24 відповідачем складено довідку №10/1/4726 від 15.07.2024. Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що посадовий оклад та оклад за військовим званням обчислено згідно з рішенням суду (з використанням при обчисленні розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на січень 2023 року).

При цьому, заява представника позивачки обґрунтована тим, що в зазначеній вище довідці розміри надбавки за таємність, надбавки за особливості проходження служби та премії (тобто щомісячні додаткові види грошового забезпечення) визначено з окладів шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Однак, суд зауважує, що за рішенням суду в даній справі на відповідача не покладався обов`язок зазначати в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення конкретні розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, також судом не надавалися обов`язкові вказівки щодо формули розрахунку цих складових грошового забезпечення (надані вказівки стосувалися обчислення саме посадового окладу та окладу за військовим званням).

Отже, суд вважає, що рішення у даній справі виконане відповідачем відповідно до покладених на нього зобов`язань.

Як наслідок, підстави для встановлення судового контролю в цій справі відсутні. Права позивачки, про порушення яких зазначено у поданій заяві, можуть бути предметом нового судового розгляду на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивачки про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №300/1686/24.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 243, 248, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Яковенка Ігоря Миколайовича щодо встановлення судового контролю та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у адміністративній справі №300/1686/24 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Гомельчук С.В.