Справа № 240/19135/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/19135/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом, у якому просить визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Кіровоградській області) від 31 липня 2024 року №84 про відмову у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року №03-23/75/2024 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Житомирській області) здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до зазначеної довідки.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у порушення вимог чинного законодавства відповідач-1 протиправно відмовив у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі відповідної довідки, з якої вбачається збільшення розміру грошового утримання судді за відповідною посадою.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

16 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач-1 просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 25 січня 2008 року (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891 (далі Порядок), звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді. Згідно пункту 4 Порядку перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Інші види перерахунків не проводяться. Таким чином, оскільки після 2020 року збільшення розміру складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, не відбулося, підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні.

04 листопада 2024 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач-2 також просить у задоволенні позову відмовити. На додаток до аргументів, викладених у відзиві ГУ ПФУ в Кіровоградській області, зазначає, що результат розрахунку суддівської винагороди, та, як наслідок, розмір щомісячного довічного грошового утримання, у будь-якому випадку, залежить від цифрового значення основної операнди у формулі, яка міститься у Законі України про Державний бюджет на відповідній рік. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-ІХ передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, становить 2102,00 грн, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01 січня 2024 року не відбулося. Акцентує увагу, що відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 85 Конституції України, прийняття законів, зокрема Державного бюджету України є виключним повноваженням Верховної Ради України. За таких обставин, визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, у свою чергу, буде другим множником у формулі розрахунку суддівської винагороди, є виключним повноваженням Верховної Ради України. Закон України «Про Державний бюджет на 2024 рік», яким визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2024 року у розмірі 2102 гривні, є чинним, не конституційним не визнався та не скасовувався, а тому підлягає виконанню.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

23 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача-2 із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року №03-23/75/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року.

За результатами розгляду зазначеної заяви з урахуванням принципу екстериторіальності ГУ ПФУ в Кіровоградській області 31 липня 2024 року прийняло рішення №84 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Листом від 01 серпня 2024 року ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача про прийняте рішення.

Уважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася з відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі Закон України №1402-VIII).

Приписи частини 1 статті 142 цього Закону визначають, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 3 названої правової норми щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Суд з долученої позивачем довідки Житомирського апеляційного суду від 04 березня 2020 року №03-23/148/2020 вбачає, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, розраховане на підставі такої довідки, складеної станом на 01 січня 2020 року, що не заперечується відповідачем.

Згідно зазначеної довідки суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01 січня 2020 року складає 173415,00 грн: оклад 115610,00 грн, доплата за вислугу років 57805,00

Згідно довідки Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року №03-23/75/2024 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01 січня 2024 року складає 249810,00 грн: оклад 166540,00 грн, доплата за вислугу років 83270,00 грн.

Наведене свідчить, що у 2024 році підвищився розмір окладу судді порівняно з окладом у 2020 році.

При цьому, на переконання суду, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20 (пункт 40).

Додатково суд зауважує на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12 вересня 2023 року у справі №540/7777/21:

« 58. Розмір суддівської винагороди, визначений статтею 135 Закону № 1402-VIII, і, відповідно, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, може змінитися лише у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється законом України про бюджет на відповідний рік. Про ці зміни Пенсійний фонд знає безпосередньо з закону.

59. За таких обставин, довідка про суддівську винагороду має виключно інформаційний характер. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді.

60. Суд також звертає увагу на юридичну позицію Конституційного Суду України, висловлену у Рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 (частина шоста пункту 16) про «автоматичне» здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру такої винагороди.

61. Положення пунктів 1, 3 Розділу ІІ та пункту 2 Розділу ІІІ Порядку № 3-1, які передбачають необхідність звернення судді та надання довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, не узгоджуються з принципом «автоматичності» перерахунку, про який йдеться у Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020.

62. Рада суддів України теж неодноразово звертала увагу Пенсійного фонду України на необхідність запровадження «автоматичного» перерахунку та внесення змін до Порядку № 3-1. Зокрема, у рішеннях від 01.03.2019 № 12, від 09.04.2021 № 7.

63. Отже, незважаючи на чітку позицію Конституційного Суду України (частина шоста пункту 16 Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020) та необхідність її безумовного виконання, незважаючи на неодноразові звернення Ради суддів України, відповідні зміни в частині «автоматичного» перерахунку до Порядку № 3-1 Пенсійним фондом України не внесено.

64. Зважаючи на вищенаведене, Суд дійшов висновку, що до внесення змін до законодавства щодо статусу суддів Верховного Суду України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді Верховного Суду України у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді Верховного Суду, що працює на відповідній посаді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.».

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права (підстави) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, а тому ГУ ПФУ в Кіровоградській області протиправно відмовило їй у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі вище зазначеної довідки.

Надаючи правову оцінку вимозі позивача зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, суд зауважує на таке.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у зазначеній вище постанові від 12 вересня 2023 року у справі №540/7777/21, суддівська винагорода та умови перерахунку визначені безпосередньо законом, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді не передбачає права Пенсійного фонду діяти на власний розсуд.

Таким чином, позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року №03-23/75/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд уважає необхідним задовільнити у спосіб зобов`язання здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року №03-23/75/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з моменту виникнення такого права 01 січня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Додатково суд зауважує, що пунктом 2 розділу І Порядку закріплено, що заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, що розглядається, суд установив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку.

Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про проведення перерахунку, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Кіровоградській області, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивача.

Такий висновок суду обумовлений позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23 та підтриманої у постановах від 07 травня 2024 року у справі №460/38580/22, від 24 травня 2024 року у справі №460/17257/23 та від 09 липня 2024 року у справі 240/16372/23.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містить декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20.

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає вся сума сплаченого судового збору.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 31 липня 2024 року №84 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року №03-23/75/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з моменту виникнення такого права 01 січня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

09.12.24