Справа № 440/12988/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/12988/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", №1058;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", №1058, станом на 08.04.2024 (день призначення пенсії за віком).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 23.08.2011 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Розпорядженням від 25.08.2011 призупинено виплату пенсії у зв`язку з працевлаштуванням за спеціальністю, яка дає право на пенсію за вислугу років. 08.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пенсійним органом здійснено переведення позивача із пенсії за вислугу років на пенсію за віком. 14.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". ГУ ПФУ в Полтавській області надано позивачу відповідь листом від 04.07.2024 про відмову у виплаті такої грошової допомоги, оскільки позивач з 23.08.2011 отримувала пенсію за вислугу років, тому для призначення одноразової грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 правові підстави відсутні. Позивач вказує, що фактично не отримувала пенсійних виплат на підставі Закону №1788-ХІІ, оскільки днем призначення пенсії виплату цієї пенсії припинено у зв`язку з працевлаштуванням з 25.08.2011

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12988/24. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19 листопада 2024 року до суду надійшов відзив відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області на позовну заяву /а.с. 32-34/, у якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати. Як показала перевірка, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та на підставі поданої заяви з 23.08.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1058 з урахуванням норм статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення. Із 25.08.2011 виплату пенсії позивачу призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. На підставі заяви від 08.04.2024 із вказаної дати позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Пояснює, що з 23.08.2011 позивач отримувала пенсію за вислугу років, тому для призначення одноразової грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 правові підстави відсутні.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 з 23.08.2011 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколом №1243 від 30.08.2011, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 36/.

Із 25.08.2011 позивач призначена на посаду вчителя англійської мови Плехівської ЗОШ І-ІІ ст., із 12.09.2016 ОСОБА_1 призначена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Плехівської ЗОШ І-ІІІ ст. (0,5 ставки) з правом викладання за фахом, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /а.с.49-50/.

Із 25.08.2011 виплату пенсії призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується рішенням Лубенського об`єднаного управління ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області №56 від 11.12.2017 /а.с. 38/.

08.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до Лубенського об`єднаного управління ПФУ із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просила перерахувати пенсію у зв`язку з переходом на інший вид пенсії за віком /а.с. 39/.

Із 08.04.2024 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується рішенням Лубенського об`єднаного управління ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області про перерахунок пенсії №56 від 16.04.2024 /а.с. 41/.

На звернення позивача 14.06.2024, що зареєстроване в ГУ ПФУ в Полтавській області 25.06.2024 вх. №11750/В-1600-24 щодо виплати грошової допомоги, відповідач листом від 04.07.2024 №13032-11750/В-02/8-1600/24 повідомив, що на підставі поданої заяви, з 23.08.2011 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1058 з урахуванням норм статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення. З 25.08.2011 виплату пенсії призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. На підставі заяви від 08.04.2024 з вказаної дати позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Пояснює, що оскільки з 23.08.2011 позивач отримувала пенсію за вислугу років, для призначення одноразової грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 правові підстави відсутні.

Позивач не погодилася з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з приписами статті 28 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 №1060-XII (чинного до 28.09.2017) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Kабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, в тому числі, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Порядок №909).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а виклав такі висновки щодо застосування права:

"...норма пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV в певній мірі допускає різночитання, проте Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В цьому випадку, на переконання колегії суддів, норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах".

Право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду у справі № 260/323/20 від 22.02.2024.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на дату звернення до пенсійного органу із заявою від 08.04.2024 досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Плехівської ЗОШ І-ІІІ ст. з правом викладання за фахом /а.с. 50/, і має страховий стаж не менше ніж 30 років на відповідних посадах /а.с. 40/.

ГУ ПФУ в Полтавській області, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, зазначило, що ОСОБА_1 23.08.2011 була призначена пенсія за вислугу років, а тому вона не має права на її отримання.

Разом з тим, виплату пенсії позивачу припинено з 25.08.2011 у зв`язку з працевлаштуванням позивача на роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років /а.с. 38/.

Доказів того, що позивач отримала пенсію у 2011 році, відповідачем не надано.

Таким чином, фактично позивач не отримувала пенсійних виплат на підставі Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим ГУПФ України в Полтавській області протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, оскільки в силу приписів пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

З огляду на викладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 27.09.2024 /а.с. 23/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 26/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич