Справа № 640/10197/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року справа №640/10197/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примосового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закінчення виконавчого провадження №56950627 від 25.11.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний судміста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу №640/10197/22 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою суду від 03.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 у справі №640/14423/20 зобов`язано ГУПФУ в м. Києві з 01.01.2018 здійснити перерахунок пенсії і сплатити заборгованість з урахуванням раніше здійснених виплат. Вказує, що у зв`язку із зазначеним відповідачем відкрито виконавче провадження, однак 25.11.2021 останній виніс постанову про повернення виконавчого документа, у зв`язку з тим, що боржник виконав рішення суду. На думку стягувача, рішення суду фактично не виконано, а державний виконавиць не вжив всіх передбачених заходів щодо примусового виконання рішення.

Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2020 у справі №640/14423/20, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок попереднього розміру раніше нарахованої певсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів №103 від 21.02.2018 з врахуванням 90% грошового забезпечення за 43 роки вислути та звільненого у запас за станом здоров?я і сплатити заборгованість з врахуванням раніше проведених виплат.

08 липня 2021 року Головним державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавчого провадження (ВП) №65950627 з примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №640/14423/20.

На виконання вищезазначеного рішення суду Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві здійснило перерахунок пенсії в порядку встановленому судовим рішенням і повідомило Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про часткове виконання вищезазначеного рішення суду.

Згідно розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № пенсіонера ОСОБА_1 сума доплати (заборгованості) з врахуванням раніше проведених виплат по перерахунку становить 104032,75 грн.

Як стверджує позивач, сплата вищезазначеної суми Пенсійним фондом виконана не була у зв?язку з відсутністю відповідного фінансування в 2021 році у боржника - Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві.

Постановою головного виконавця відділу Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.11.2021 №569506 27 виконавчий документ повернуто стягувачу.

На думку позивача, оскільки боржник виконав рішення суду не у повному обсязі, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена з порушенням вимог закону «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим, він звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Першочергово суд вважає за важливе звернути увагу на ту обставину, що згідно прохальної частини адміністративного позову, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №56950627 від 25.11.2021. У той же час, як встановлюється зі змісту позову, наданих позивачем письмових доказів та обставин справи, спірним рішення відповідача є постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Так, відносини щодо примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

З оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №65950627 від 25.11.2021 вбачається, що державний виконавець повернув виконавчий документ на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не погоджується з рішенням відповідача з огляду на наступне.

Так, державний виконавець вважає достатнім для повернення виконавчого документа стягувачу наявність інформації, викладеної в листі Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Києві, згідно якого, виплата заборгованості буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Суд, наголошує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2020 у справі №640/14423/20 не лише зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок попереднього розміру раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 на підставі постанови КМ №103 від 21.02.2018 з врахуванням 90% грошового забезпечення за 43 роки вислути та звільненого у запас за станом здоров?я, а й сплатити заборгованість з врахуванням раніше проведених виплат.

При цьому, а ні резолютивна частина судового рішення, а ні його мотивувальна частина не містять посилань на будь-які обмеження чи способи виконання таких виплат.

Тобто, станом на час винесення виконавчим органом постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №65950627 від 25 листопада 2021 року, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2020 у справі №640/14423/20 у повній мірі виконано не було.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення по справі «Жовнер проти України», державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

Отже, у даному випадку державний виконавець безпідставно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки невиконання судового рішення з посиланням на відсутність коштів на рахунку боржника не може бути підставою для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.

У той же час, доказів наявності встановленої Законом заборони на звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

За наведених обставин повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним.

Тому, постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примосового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.11.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №565950627 є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 287, 250 Кодексу адміністративного судочинства України -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примосового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закінчення виконавчого провадження №56950627 від 25.11.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.