Справа № 460/10463/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 460/10463/24 пров. № А/857/25829/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

за участю секретаря Кулабухової М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року (ухвалене головуючим суддею Махаринець Д.Є. о 16 год. 51 хв. у м. Рівне, повне судове рішення складено 20 вересня 2024 року) у справі № 460/10463/24 за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2024 о 16 год 19 хв. Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося в суд першої інстанції із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , застосованого на підставі Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 894/6/17-00-24-05-07, прийнятого в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області 09.09.20243 о 15 год. 00 хв.

Заява обґрунтована тим, що всупереч законним вимогам Головного управління ДПС у Рівненській області та відповідно до відповідно до пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю. В зв`язку з протиправною відмовою відповідача від проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей за наявності законних підстав для її проведення, керуючись пп. 94.2.8 п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України на підставі звернення до керівника, в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 09.09.2024 №8894/6/17-00-24-05-07 о 15 год. 00 хв

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_1 №8894/6/17-00-24-05-07 від 09.09.2024 - відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено відмови відповідача у проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, навпаки нею запропоновано перенести її на більш пізній термін, після повернення її з лікування. До початку судового засідання на електронну пошту суду надійшли копії документів по справі 460/10463/24 серед яких є копія довідки видана лікуючим лікарем ОСОБА_2 №29286[24] про те, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в обласному кардіологічному центрі КП «РОКЛ» ім. Ю.Семенюка» РОР з 13:35 год 06/09/2024.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Головне управлінням ДПС у Рівненській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким заяву Головного управлінням ДПС у Рівненській області до ФОП ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарноматеріальних цінностей, готівки (пп.94.2.8 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України).

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що на підставі пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Рівненській області листом №5805/Ж 12/17-00-24-05-25 від 03.09.2024 року (вручені особисто ФОП ОСОБА_1 03.09.2024) зобов`язано ФОП ОСОБА_1 провести інвентаризації залишків основних засобів, товарно- матеріальних цінностей, коштів та надати акт проведеної інвентаризації до 14 годин 05.09.2024.

Також, ФОП ОСОБА_1 зазначеним вище листом повідомлено про відповідальність, що передбачена пп. 94.2.8 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України у разі відмови від проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей.

Згідно листа від 04.09.2024 (вх. від зареєстрований 33743/6/17-00-54 від 04.09.2024) Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 просила перенести фактичну інвентаризацію після її одужання.

Разом з- цим, на переконання заявника, що всупереч вимогам Головного управління ДПС у Рівненській області станом на 09.09.2024 ФОП ОСОБА_1 ні нарочно, ні засобами поштового зв`язку (контролюючий орган урахував терміни доставки поштової кореспонденції) акт інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей не надано.

Окрім зазначеного заявник вказує, що засобами телефонного зв`язку ФОП ОСОБА_1 від проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, у встановлені в листі №5805/Ж12/17-00-24-05-25 від 03.09.2024 року терміни, відмовилася.

Вищезазначений факт відмови від проведення інвентаризації товарно- матеріальних цінностей зафіксовано в акті №799/Ж6/17-00-24-05 від 09.09.2024 про відмову від проведення інвентаризації залишків основних засобів, товарно - матеріальних цінностей, коштів ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В зв`язку з протиправною відмовою ФОП ОСОБА_1 від проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей за наявності законних підстав для її проведення, керуючись пп. 94.2.8 п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України на підставі звернення до керівника, в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 09.09.2024 № 8894/6/17-00-24-05-07 о 15 год. 00 хв.

Враховуючи наведене вище, податковий орган звернувся до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , застосованого на підставі Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 894/6/17-00-24-05-07, прийнятого в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області 09.09.20243 о 15 год. 00 хв.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.3 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Згідно з пунктом 94.10 - 94.13 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

У всіх випадках, коли контролюючий орган вищого рівня або суд скасовує рішення про арешт майна, контролюючий орган вищого рівня проводить службове розслідування щодо мотивів прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про арешт майна та приймає рішення про притягнення винних до відповідальності відповідно до закону.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з частинами 2, 3 статті 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою. У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до нього документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Відповідно до вимог пп. 94.2.8 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Буквальний зміст вказаної норми свідчить, що належною підставою для застосування арешту майна є повна відмова платника податків від проведення інвентаризації.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що в листі від 04.09.2024 (вх. від зареєстрований 33743/6/17-00-54 від 04.09.2024) Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не було відмовлено в проведенні інвентаризації. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 в листі просила перенести фактичну інвентаризацію після одужання відповідача. Зазначила, що вона 1950 р.н. потребує періодичного медичного огляду, а тому просила перенести документальну планову перевірку на більш пізній термін.

До початку судового засідання в суді першої інстанції на електронну пошту суду надійшли копії документів по справі 460/10463/24 серед яких є копія довідки видана лікуючим лікарем №29286[24] про те, що відповідач знаходиться на стаціонарному лікуванні в обласному кардіологічному центрі КП «РОКЛ» ім. Ю.Семенюка» РОР з 13:35 год 06/09/2024.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що не встановлено відмови відповідача у проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, а навпаки нею запропоновано перенести її на більш пізній термін, після повернення її з лікування.

Тобто, відсутня така підстава для застосування арешту майна, як повна відмова платника податків від проведення інвентаризації.

А тому, вірно зазначив суд першої інстанції, що відсутні правові підстави для умовного адміністративного арешту майна Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , застосованого в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області 09.09.20243 о 15 год. 00 хв.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 460/10463/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 03 грудня 2024 року