Справа № 520/16191/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 р. № 520/16191/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000014/2 від 05.01.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000200/2 від 11.03.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000281/2 від 15.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, є протиправними, такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача 08.07.2024 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд", код ЄДРПОУ - 38493680, зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання у 2012 році.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності ТОВ "Авто Тренд" за КВЕД є 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

08.07.2022 між ТОВ "Авто Тренд" та виробником товару POLMOstrow Sp. zo.o. (Польща) укладено контракт №1/2022.

Умовами контракту передбачено, що постачальник POLMOstrow Sp. z.o.o зобов`язується передати у власність, а покупець ТОВ «Авто Тренд» прийняти та сплатити: глушники, вихлопні труби та їх частини, на суму, в асортименті та по ціні, вказаних в інвойсах, які виставляє постачальник в рамках цього контракту (п. 1.1 контракту).

Ціни на товар формуються виходячи з діючих цін постачальника. Ціна у фактурі буде виставлена у польських злотих (п.п. 5.1., 5.2. контракту та додаткової угоди № 2 до нього).

Поставка товару за цим контрактом здійснюється партіями (п. 4.1 контракту).

Постачання здійснюється в асортименті, кількості та за ціною, вказаною в специфікаціях та інвойсах, отриманих покупцем на кожну партію товару, якщо інше не обумовлено сторонами (п. 4.3 контракту).

Відповідно до умов контракту, сторони підписали специфікацію № 185 від 15.12.2023, і постачальник надав позивачу Faktura eksportowa (інвойс) № FЕ 185/WY/2023 від 15.12.2023.

Згідно зі специфікацією № 185 та інвойсу № FЕ 185/WY/2023 позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 273 554,10 злотих.

02.01.2024 для митного оформлення товару позивач надав відповідачу митну декларацію № 24UА66U9.

Декларантом було заявлено митну вартість товару за першим методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України).

В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» позивач зазначив митну вартість товару 2 718 368,42 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав до митниці наступні документи:

1. Декларація митної вартості.

2. Контракт з постачальником № 1/2022 від 08.07.2022.

3. Додаткова угода № 2 від 27.12.2022 до контракту.

4. Додаткова угода № 4 від 29.12.2023 до контракту.

5. Специфікація № 185 від 15.12.2023.

6. Faktura eksportowa (інвойс) № FЕ 185/WY/2023 від 15.12.2023.

7. Сертифікат про походження товару від 15.12.2023.

8. Договір про перевезення вантажу № 20/10 від 20.10.2022.

9. Заявка на перевезення від 11.12.2023.

10. Міжнародна товарно-транспортна накладна СМR А №411559 від 15.12.2023.

11. Довідка про витрати на транспортування вантажу від 15.12.2023.

12. Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 15/12/23 від 15.12.2023.

13. Прайс-лист виробника від 10.12.2023.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 декларації.

05.01.2024 декларантом від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «... у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи; 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 9) договір транспортних послуг...».

Декларант звернувся до митниці з листом вих. № 26 від 03.01.2024 з проханням здійснити оформлення товару за ст. 55 МКУ.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000014/2 від 05.01.2024, відповідно до якого митна вартість товару позивача визначена митницею за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (митна декларація № UА 100320/2023/30540 від 25.09.2023). Рівень митної вартості встановлений 4,50 дол. США за кг, що по курсу на дату подання МД становить 17,6313 PLN за кг.

Рішення відповідача про визначення митної вартості товарів містило митну вартість товару у розмірі 328 059,78 злотих (графа 30 рішення), тоді як позивачем була визначена митна вартість товару нарівні 281 387,12 злотих (графа 27 рішення).

Розрахунок митної вартості товару:

18606,67 кг. (вага, гр. 24 рішення) * 17,6313 PLN (вартість за 1 кг, гр. 30 рішення) = 328 059,78 PLN.

В графі 33 рішення митний орган зазначив наступне:

«Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59, 60 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за ці товари, зокрема:

- наданий до митного оформлення прайс-лист від 10.12.2023 б/н наданий декларантом на дану поставку є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо" ТОВ Авто Тренд" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;

- декларантом не надано митної декларації країни відправлення;

- у специфікації від 15.12.2023 №185 зазначено умови поставки ЕХW без зазначення географічного пункту, тобто можливе не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 15.12.2023 №15/12/23 відсутня інформація щодо вартості навантажувально-розвантажувальних робіт згідно умов поставки ЕХW, та транспортних витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

05.01.2024 на підставі рішення про коригування митної вартості товару відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2024/000018.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч. 7 ст. 55 МКУ.

Керуючись ч. 7 ст. 55 МКУ позивач надав відповідачу нову митну декларацію № 24UА84U4 від 06.01.2024 та додатково сплатив ПДВ у розмірі 89 377,03 грн.

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 05.04.2024» згідно із ч. 7 ст. 5 МКУ.

Керуючись ч. 8 ст. 55 МКУ, якою передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, позивач звернувся до відповідача із заявою № 15/03-2 від 15.03.2024 з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування заявленої митної вартості позивач додатково надав відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та додаткові документи:

1. Платіжна інструкція № 15 від 09.01.2024 з відміткою банку.

2. Платіжна інструкція № 12291 від 10.01.2024 про оплату за міжнародні транспортні послуги перевізнику ФОП ОСОБА_1 .

3. Акт виконаних робіт від 08.01.2024.

4. Митна декларація країни відправлення.

5. Лист від постачальника від 25.01.2024.

У відповідь на звернення позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості відповідачем надіслано лист від 25.03.2024, яким відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості.

Також, позивачем було укладено контакт №11/UАВ від 19.07.2022 з постачальником UАВ «Grunntech» (Литва).

Умовами контракту передбачено, що постачальник UАВ «Grunntech» зобов`язується поставляти в порядку та на умовах, що визначаються договором, автомобільні запасні частини торговельної марки Finwhale у кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами та зазначеними в інвойсах, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Перелік товару що постачається, його комплектність, асортимент та ціни вказані в додатку 1, який є невід`ємною частиною договору (п.п. 1.1-1.2 контракту).

Поставка товару за цим контрактом здійснюється партіями (п. 4.1 контракту).

Ціни на товар, вказані в інвойсі, формуються виходячи з діючих цін постачальника на момент складання проформи-інвойсу. Оплата здійснюється відповідно до проформи-інвойсу. Валюта платежу - долар США. Ціна товару включає вартість тари, упаковки, всіх витрат, пов`язаних з виконанням митних формальностей для експорту та інші мита, податки та збори, що підлягають оплаті під час експорту товару, (п.п. 3.2, 3.4, 3.6 контракту).

Відповідно до умов контракту, сторони підписали додаток №1 від 19.07.2022 до контракту з переліком товару.

Згідно з інвойсом № GR-U24/003 від 27.02.2024 та прайс-листом від 01.05.2023, наданими постачальником, позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 62 942,06 доларів США.

11.03.2024 для митного оформлення товару позивач надав до відповідача митну декларацію № 24UА21U0.

Керуючись ч. 2 ст. 57 МКУ та ч. 4 ст. 58 МКУ декларантом було заявлено митну вартість товару за першим методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України). В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» позивач зазначив митну вартість товару - 2 462 052,41 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав до митниці наступні документи:

1. Декларація митної вартості.

2. Контракт з постачальником №11/UАВ від 19.07.2022.

3. Додаток № 1 від 19.07.2022 до контракту.

4. Інвойс № GR-U24/003 від 27.02.2024.

5. Пакувальний лист до інвойсу № GR-U24/003 від 27.02.2024.

6. Платіжна інструкція № 001224254 від 21.02.2024.

7. Міжнародна товарно-транспортна накладна СМR А № 902395 від 27.02.2024.

8. Договір перевезення № 30/08 від 30.08.2023.

9. Довідка про витрати на транспортування вантажу від 27.02.2024.

10. Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 52 від 27.02.2024.

11. Заявка до договору перевезення від 23.02.2024.

12. Прайс-лист постачальника від 01.05.2023.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 декларації.

11.03.2024 декларантом від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «... у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: причини зменшення фактурної вартості товару; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини...».

Декларант звернувся до митниці з листом № 31 від 11.03.2024 з проханням дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МКУ.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість товару позивача визначена митницею за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС.

Рівень митної вартості товару встановлений на рівні:

- товар 1 - 6,245 дол. США за кг. (МД № UА400040/2024/41 від 02.01.2024);

- товар 8 - 6,84 дол. США за кг. (МД № UА110130/2024/2464 від 05.02.2024);

- товар 9 - рівні 8,13 дол. США за кг. (МД № UА110080/2024/34 від 03.01.2024);

- товар 17 - 5,88 дол. США за кг. (МД № UА205140/2024/1490 від 09.01.2024).

Рішення про визначення митної вартості товарів (графа 30) містило митну вартість: товару 1 - у розмірі 13709,71 дол. США; товару 8 - 3659,67 дол. США; товару 9 - 1149,58 дол. США; товару 17 - у розмірі 2808,41 дол. США.

В графі 33 рішення митний орган зазначив наступне:

«... Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- прайс-лист б/н від 01.05.2023 не містить терміну дії;

- відсутній банківський/платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 5.2 договору від 30.08.2023 №30/08;

- відсутня проформа-інвойс, зазначена як підстава оплати, згідно банківського платіжного документу №001224254;

- відсутня експортна декларація та сертифікати відповідності, передбачені умовами п. 4.9 Контракту від 19.07.2022 №11/UАВ.

11.03.2024 на підставі рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2024/000238.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч. 7 ст. 55 МКУ.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ позивач надав відповідачу нову митну декларацію № 24UА72U1 від 12.03.2024 та додатково сплатив мито у розмірі 5590,13 грн. (2900.05 + 1379.34+ 1310.74) та ПДВ у розмірі 30257,43 грн. (12180.18 + 14069.23+1124.38 +2883.64). Разом 35 847,56 грн. (відповідно до граф 47 митної декларації, СП 55).

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 10.06.2024» згідно із ч. 7 ст. 55 МКУ.

Керуючись ч. 8 ст. 55 МКУ позивач звернувся до відповідача із заявою № 24/04-2 від 24.04.2024 з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості позивач додатково надав відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи:

1. Платіжне доручення № 12675 від 14.03.2024 про оплату транспортних послуг.

2. Акт виконаних робіт № 52 від 12.03.2024, укладений з перевізником.

3. Проформа інвойс GR-U24/0003 від 20.02.2024.

4. Експертна декларація № 24LТSR1000005С81В3.

5. Експертна декларація № 24LТSR1000005С63В2.

У відповідь на звернення позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості відповідачем надіслано лист від 01.05.2024, яким відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості.

Також, позивачем було укладено контакт № 04/2022/USD від 19.10.2022 з постачальником товару «SWI Parts Sp. z o.o» (Польща).

Умовами контракту передбачено, що постачальник SWI Parts Sp. z o.o зобов`язується поставляти в порядку та на умовах, визначених договором, автомобільні запасні частини в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами та зазначеними в інвойсах, а покупець зобов`язаний приймати та оплачувати поставлений товар. Перелік товару що постачається, його комплектність, асортимент та ціни вказані в інвойсах, які є невід`ємною частиною договору (п.п. 1.1-1.2 контракту).

Поставка товару за цим контрактом здійснюється партіями (п. 4.1 контракту).

Ціни на товар, вказані в інвойсі, формуються виходячи з діючих цін постачальника на момент складання проформи-інвойсу. Оплата здійснюється відповідно до проформи-інвойсу. Валюта платежу - долар США. Ціна товару включає вартість тари, упаковки, всіх витрат, пов`язаних з виконанням митних формальностей для експорту та інші мита, податки та збори, що підлягають оплаті під час експорту товару, (п.п. 3.2, 3.4, 3.6 контракту).

Згідно з інвойсом № 13/2024/ЕХ від 26.03.2024, наданим постачальником, позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 18 304,50 доларів США.

15.04.2024 для митного оформлення товару позивач надав відповідачу митну декларацію № 24UА06U0.

Керуючись ч. 2 ст. 57 МКУ та ч. 4 ст. 58 МКУ декларантом було заявлено митну вартість товару за першим методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України). В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» позивач зазначив митну вартість товару - 733 873,33 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав до митниці наступні документи:

1. Декларація митної вартості.

2. Контракт з постачальником № 04/2022/USD від 19.10.2022.

3. Інвойс № 13/2024/ЕХ від 26.03.2024.

4. Пакувальний лист до інвойсу № 6/2024 від 27.03.2024.

5. Платіжна інструкція № 72 від 11.10.2023.

6. Міжнародна товарно-транспортна накладна СМR 012/2024 від 05.04.2024.

7. Договір № 04/01 від 04.04.2024 транспортно-експедиторського обслуговування, укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд».

8. Договір перевезення № ГС/04 від 04.02.2022 між експедитором та перевізником.

9. Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 33/3004 від 05.04.2024.

10. Довідку про витрати на транспортування вантажу від 05.04.2024.

11. Заявка до договору перевезення від 04.04.2024.

12. Копія митної декларації країни відправлення № 24РL402010Е0387264 від 05.04.2024.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 декларації.

15.04.2024 декларантом від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «... у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - транспортно-експедиційні рахунки, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару тощо - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини...».

Декларант звернувся до митниці з листом № 35 від 15.04.2024 з проханням дозволити митне оформлення за ст. 55 МКУ.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого митна вартість товару позивача визначена митницею за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (МД №UА100320/2023/033119 від 10.10.2023). Рівень митної вартості встановлений - 4,32 дол. США за кг.

Рішення про визначення митної вартості товарів містило митну вартість товару у розмірі 38 685,60 дол. США (графа 30 рішення). Тоді як позивачем була визначена митна вартість товару на рівні 18 626,70 дол. США (графа 27 рішення).

Розрахунок митної вартості товару у розмірі 38 685,60 дол. США:

8955 кг (вага, гр. 24 рішення) * 4,32 дол. США (вартість за 1 кг, гр. 30 рішення) = 38 685,60 дол. США.

В графі 33 рішення митний орган зазначив наступні підстави його винесення: «...Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59, Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- транспортний рахунок на оплату надано від особи, яка безпосередньо не здійснювала перевезення згідно даних СМR, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості;

- в платіжній інструкції №72 зазначено у гр. №70 призначення платежу номер INV №0012/USD/2023, але у МД зазначено inv №13/2024/ЕХ;

- не враховані експедиційні витрати.

На підставі рішення про коригування митної вартості товару, відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2024/000327.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч. 7 ст. 55 МКУ.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ позивач надав відповідачу нову митну декларацію № 24UА25U8 від 15.04.2024 та додатково сплатив мито у розмірі 79 030,07 грн. та ПДВ у розмірі 173 866,14 грн. Разом 252 896,21 грн. (відповідно до гр. 47 митної декларації, СП 55).

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 14.07.2024» згідно із ч. 7 ст. 55 МКУ.

Керуючись ч. 8 ст. 55 МКУ, якою передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, позивач звернувся до відповідача із заявою № 30/05-1 від 30.05.2024 та проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості позивач надав відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та додаткові документи:

1. Акт виконаних транспортних послуг № 33/3004 від 15.04.2024.

2. Платіжна інструкція № 12879 від 17.04.2024.

3. Лист-довідка експедитора № 17/4 від 17.04.2024.

4. Фактура проформа № 0012/1180/2023 від 04.10.2023.

У відповідь на звернення позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості відповідачем надіслано лист від 05.06.2024, яким відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості.

Не погодившись із прийнятими Харківською митницею рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України (далі - МК України) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями ст. 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. ч 2, 3, 5 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 57 Митного кодексу України при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Суд зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі № 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.

При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16, від 01.04.2021 по справі № 260/695/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судовим розглядом встановлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Коригування митної вартості здійснено митним органом за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України.

Рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за ці товари.

В рішенні № UА807000/2024/000014/2 від 05.01.2024 митний орган вказав: «наданий до митного оформлення прайс-лист від 10.12.2023 б/н наданий декларантом па дану поставку є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо" ТОВ Авто Тренд" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під "дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців».

З цього приводу суд зазначає, що прайс-лист було складено іноземним постачальником та надано до митниці позивачем у тому вигляді, який було отримано від постачальника. В прайс-листі є всі необхідні реквізити - назва товару та його ціна. Крім того, прайс-лист не входить до переліку обов`язкових документів, які має надати декларант при митному оформлені товару.

Судом встановлено, що позивачем відповідачу разом із заявою № 15/03-2 від 15.03.2024 про перегляд рішення було надіслано копію митної декларації країни відправлення разом з листом від постачальника з роз`ясненням щодо вартості товару, зазначеній в цій митній декларації.

В зазначеному рішенні митний орган вказав «у специфікації від 15.12.2023 №185 зазначено умови поставки ЕХW без зазначення географічного пункту, тобто можливе не додання всіх складових до розрахунку митної вартості».

Так, умови поставки узгоджені муж постачальником та позивачем в п. 2.1.1 контракту № 1/2022 від 08.07.2022, згідно з яким товар поставляється на умовах ЕХW WYSOCKO WIELKIE, якщо інше не буде передбачене у специфікації. Сторони специфікацією не передбачили інше, отже, товар поставлявся на умовах ЕХW WYSOCKO WIELKIE. Контракт було надано до митниці при митному оформлені товару.

В рішенні митний орган вказав «декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 15.12.2023 №15/12/23 відсутня інформація щодо вартості навантажувально-розвантажувальних робіт згідно умов поставки ЕХW та транспортних витрат за межами митної території України. тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості».

З цього приводу суд зазначає, що позивач надав митниці довідку транспортних витрат від 15.12.2023, в якій вказано, що навантаження товару входить у вартість транспортування. Згідно цієї довідки декларант включив до митної вартості товару 75 671,68 грн., вартість транспортних витрат за межами митної території України, виходячи з наданої ТОВ "Авто Тренд" інформації від перевізника ФОН ОСОБА_1 , оскільки перевізник самостійно визначає вартість перевезення та його складові, після чого узгоджує загальну суму з позивачем.

Також, на підтвердження транспортних витрат додатково разом з заявою № 15/03-2 від 15.03.2024 до митниці були надані платіжна інструкція № 12291 від 10.01.2024, що підтверджує оплату позивачем витрат на транспортування товару, та акт виконаних робіт від 08.01.2024, укладений між позивачем та перевізником.

Таким чином, позивачем були включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару до кордону України підтверджена належними документами.

Судом також встановлено, що додатково на підтвердження митної вартості товару до митниці разом із заявою № 15/03-2 від 15.03.2024, надісланою в порядку ст. 55 МКУ, декларантом було надано платіжну інструкцію № 15 від 09.01.2024 на суму 273554,10 злотих, що підтверджує оплату товару постачальнику. В призначенні платежу вказаний номер інвойсу - FЕ 185/WY/2023 від 15.12.2023, номер митної декларації - 24UА8U4 від 06.01.2024 та контракт № 1/2022 від 08.07.2022, згідно яких здійснювалась поставка та митне оформлення даного товару.

Щодо підстав коригування митної вартості товару, викладених у рішенні № UА807000/2024/000200/2 від 11.03.2024, суд зазначає наступне.

Наявність рішення про коригування митної вартості товарів позивача, який було завезено раніше, ніяк не впливає на визначення митної вартості товару по цій поставці.

Щодо твердження митниці, що прайс-лист б/н від 01.05.2023 не містить терміну дії суд зазначає, що законодавство України не встановлює форми прайс-листа чи його обов`язкових реквізитів. Прайс-лист завжди викладається у довільній формі та по суті має містити назву товару та його ціну. Прайс-лист було складено іноземним постачальником та надано до митниці позивачем у тому вигляді, який було отримано від постачальника. В прайс-листі є всі необхідні реквізити - назва товару та його ціна. Крім того, прайс-лист не входить до переліку обов`язкових документів, які має надати декларант при митному оформлені товару. Тому вказана підстава для коригування митної вартості товарів позивача є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо відсутності платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 5.2 договору від 30.08.2023 №30/08; проформи-інвойсу, яка зазначена як підстава оплати, згідно банківського платіжного документу №001224254; експортної декларації та сертифіката відповідності, передбачених умовами п. 4.9 Контракту від 19.07.2022 №11/UАВ, суд зазначає, що разом із заявою № 24/04-2 від 24.04.2024, поданою позивачем у відповідності до ст. 55 МКУ, до митниці було надіслано платіжне доручення № 12675 від 14.03.2024 про оплату транспортних послуг, акт виконаних робіт № 52 від 12.03.2024, підписаний між позивачем та перевізником, проформа інвойс GR-U24/0003 від 20.02.2024, експертна декларація № 24LТSR1000005С81В3, експертна декларація № 24LТSR1000005С63В2.

У відповідності до п. 5.2. договору з перевізником № 30/08 від 30.08.2023 розрахунки за договором здійснюються через 5 днів після отримання від перевізника пакету документів, а саме: рахунку, акту та СМR. Після доставки товару на склад між сторонами було підписано акт виконаних робіт та сплачено за послуги перевізнику. Транспортно-експедиційні послуги позивачу не надавались.

Щодо підстави для коригування митної вартості товарів як відсутність сертифікату відповідності суд зазначає, що митний орган має перевіряти числові значення складових митної вартості товарів. Крім того, сертифікат відповідності не відноситься до документів, передбачених ст. 53 МКУ, які надаються для підтвердження митної вартості товарів. Відсутність сертифікату відповідності не впливає на числові значення митної вартості товарів.

Щодо підстав коригування митної вартості товару, викладених у рішенні № UА807000/2024/000281/2 від 15.04.2024, суд зазначає наступне.

Наявність рішення про коригування митної вартості товарів позивача, який було завезено раніше, ніяк не впливає на визначення митної вартості товару по цій поставці.

Щодо ненадання позивачем каталогів, специфікації, загальних прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, суд зазначає, що складання специфікації не передбачено умовами контракту з продавцем. Крім того, згідно ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Тобто, ці документи не входять в перелік обов`язкових документів, які має надати декларант до митного органу, який передбачений ч. 2 ст. 53 МКУ.

Позивачем не було отримано від продавця таких документів, тому надати їх до митниці позивач не мав можливості, про що зазначав в заяві, поданій відповідачу для перегляду рішень.

В зазначеному спірному рішенні митний орган вказав:

- транспортний рахунок на оплату надано від особи, яка безпосередньо не здійснювала перевезення згідно даних СМR, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості;

- не враховані експедиційні витрати.

З цього приводу суд зазначає, що декларантом до митниці було надано договір № 04/01 від 04.04.2024 транспортно-експедиторського обслуговування, укладений між ТОВ "Авто Тренд" та експедитором ФО-П ОСОБА_2 . Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язується за плату і за рахунок замовника організувати виконання перевезення вантажу транспортом і маршрутом вибраним замовником (п.1.1). Експедитор і замовник мають права, передбачені ст. 10 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" (п. 2.1). Експедитор зобов`язаний організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом, при необхідності укласти з іншими перевізниками договір перевезення вантажу (п. 3.6).

Експедитором ФО-П Гурич С.В. для виконання замовлення позивача було організоване перевезення вантажу за маршрутом Dеbіса, Польща - м. Харків, Україна та залучено для перевезення автомобільного перевізника РЕ Сhеsаk Vаlеrii (ФО-П ОСОБА_3 ). На підтвердження цього до митниці було надано відповідну СМR № 012/2024 від 05.04.2024 та договір між ФО-П Гурич С.В. та ФО-П Чесак В.Т.

У зв`язку з тим, що позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ФО-П Гурич С.В. до митниці було надано довідку про транспортні витрати, а також рахунок на оплату № 33/3004 від 05.04.2024 саме від ФО-П Гурич С.В.

Після розмитнення та доставки товару на склад позивачем було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних транспортних послуг, а також отримано від експедитора лист-довідку на підтвердження транспортних витрат. На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг до митниці було надіслано разом із заявою про перегляд рішення акт виконаних транспортних послуг № 33/3004 від 15.04.2024, платіжну інструкцію № 12879 від 17.04.2024, лист-довідку експедитора № 17/4 від 17.04.2024.

В листі-довідці експедитор вказав, що «загальна вартість з доставки вантажу вагою брутто 9467.3 кг за СМR № 012/2024 від 05.04.2024, включаючи всі транспортно-експедиторські витрати, з Dеbіса, Польща до кордону України м/п Шегині, склала 12 694,33 грн. та повністю оплачена замовником 17.04.2024».

Таким чином, декларантом були включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару до кордону України повністю підтверджена належними документами.

Щодо зазначення відповідачем у спірному рішенні, що "в платіжній інструкції №72 зазначено у гр. №70 призначення платежу номер INV №0012/USD/2023, але у МД зазначено inv №13/2024/ЕХ" суд зазначає, що позивач здійснив замовлення товару у продавця SWI Parts Sp. z o.o, який для оплати товару виставив фактуру проформу (інвойс) № 0012/USD/2023 від 04.10.2023 на суму 18304.50 дол. США.

11.10.2023 позивачем було сплачено за товар 18304,50 дол. США за даною проформою інвойсом, що підтверджується платіжною інструкцією № 72 від 11.10.2023.

26.03.2024 на відвантажений товар продавець виписав Інвойс №13/2024/ЕХ на суму 18304.50 дол. США, який було надано до митниці при митному оформлені товару. Cума оплати повністю співпадає з сумою поставленого товару, зазначеною в інвойсі №13/2024/ЕХ від 26.03.2024, наданому до митного оформлення. Так само співпадають і всі інші дані платіжної інструкції, включаючи назву продавця, номер та дату контракту.

Фактуру проформу (інвойс) № 0012/USD/2023 від 04.10.2023 було надіслано декларантом до митного органу разом із заявою про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів.

У всіх трьох рішеннях в якості підстави для коригування митної вартості товарів відповідач посилається на ненадання позивачем всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МКУ.

Проте, суд зазначає, що митниця має право витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ч. 3 ст.53 МКУ.

Отже, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним (першим) методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, документи, вказані в ч. 3 ст. 53 МКУ, подаються не в обов`язковому порядку, а лише при їх наявності, про це прямо зазначено в цій статті. Позивач зазначає, що не мав в наявності цих документів, тому і не надав їх до митниці, про що вказав у листах, наданих до митниці та заявах, направлених на підставі ст. 55 МКУ, про перегляд рішень.

Окрім того , у відповідності до ч. 1 ст. 58 МКУ позивач у відповідних заявах підтвердив, що:

1) немає жодних обмежень щодо прав ТОВ «Авто Тренд» на використання оцінюваних товарів;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів ТОВ «Авто Тренд» не надійде прямо чи опосередковано продавцеві;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи.

Отже, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості винесені відповідачем з порушенням закону та підлягають скасуванню, а надані позивачем документи, кореспондуються між собою та містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових) товару, й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Позивачем заявлено повні та достовірні відомості про митну вартість товарів, про що до суду надано відповідні докази.

Відповідач при винесенні рішень про коригування митної вартості товарів застосував другорядний метод визначення митної вартості товарів: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Умови застосування цього методу передбачені ст. 60 МКУ.

Відповідно до «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених Наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Частинами 2, 3, 4 ст. 60 МКУ встановлено, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари».

Як свідчить зміст граф 33 спірних рішень відповідач посилається на інші митні декларації, які стали джерелом інформації для прийняття зазначених рішень, а саме:

- № UА 100320/2023/30540 від 25.09.2023;

- № UА 400040/2024/41 від 02.01.2024;

- № UА 110130/2024/2464 від 05.02.2024;

- № UА 110080/2024/34 від 03.01.2024;

- № UА 205140/2024/1490 від 09.01.2024;

- № UА 100320/2023/033119 від 10.10.2023.

Проте у спірних рішеннях № UА807000/2024/000014/2 від 05.01.2024, № UА807000/2024/000281/2 від 15.04.2024 окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов митним органом не наведено.

У рішенні № UА807000/2024/000200/2 від 11.03.2024 зазначена також вага товару, але іншої інформації також немає.

Отже, при використанні цінової бази ЄАІС відповідачем безпідставно використано для порівняння митну декларацію іншого імпортера без урахування обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України позивач вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

За таких умов, митним органом не наведено жодного обґрунтованого сумніву у задекларованій ТОВ "Авто Тренд" митній вартості, оскільки усі розбіжності спростовуються документами, поданими позивачем до митного оформлення.

З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем подано до митного органу під час митного оформлення товару пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000014/2 від 05.01.2024, № UА807000/2024/000200/2 від 11.03.2024, № UА807000/2024/000281/2 від 15.04.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" підлягають задоволенню.

Щодо позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 04.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" та ТОВ "ЗМС ПС" укладено договір №04/01-24С про надання правничої (правової) допомоги.

Згідно додаткової угоди №10 від 07.06.2024 до договору про надання правничої (правової) допомоги №04/01-24С від 04.01.2024, позивачем попередньо оплачено юридичні послуги за підготовку позовної заяви у розмірі 9000 грн.

Відповідно до Платіжної інструкції №13227 від 07.06.2024 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМС ПС" позивачем здійснено платіж на суму 9000 грн.

Суд зазначає, що згідно із ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2022 у справі № 500/1410/21, відповідно до якого однією з особливостей нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу за Кодексом адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат за надані юридичні послуги, виконані за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на те, що, дана справа належить до категорії справ незначної складності, обсяг доказів є незначним, судове засідання не проводилось, суд доходить до висновку, що клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню на користь позивача суми у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1-3, с. Подвірки, Харківська обл., Харківський р-н, 62371, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000014/2 від 05.01.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000200/2 від 11.03.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000281/2 від 15.04.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" () сплачену суму судового збору в розмірі 5671 (п`ять тисяч шістсот сімдесят одна) грн 81 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов