Справа № 160/17058/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року справа № 160/17058/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі №160/17058/22 (суддя Жукова Є.О.) за адміністративним позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Позивач) звернулось до суду із позовом до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль (далі - відповідач), в якому, просило: стягнути з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль податковий борг в загальній сумі 68 229 010,43 грн. на користь Державного бюджету України.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що в облікових картках платника податків АТ Криворізька теплоцентраль рахується податковий борг в загальній сумі 68 229 010,43 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань, з яких: 16 735 877,08 грн. недоїмка, 51 425 356,41 грн. пеня, 67 776,22 грн. відсотки по розстрочці. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі №160/17058/22 адміністративний позов Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про стягнення податкового боргу задоволено у повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 21 червня 2023 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль суми податкового боргу у розмірі 16 735 877,08 грн. недоїмки та 67 776,22 грн. відсотків по розстрочці в межах спірних правовідносин у цій справі, оскільки такі суми податкового боргу підлягають стягненню з Відповідача в межах виконання судових рішень у справах №2а-10552/09/0470 та №804/692/13-а.

Щодо питання наявності підстав для стягнення з Відповідача пені у розмірі 51 425 356,41 грн., суд апеляційної інстанції вказав, що заявлена до стягнення з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль у цій справі сума пені розрахована без застосування положень пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, абз. 4 ч.3 ст.19 та п. 4-3 ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, при цьому, у суду відсутні повноваження застосовувати норми закону для здійснення нового розрахунку пені, які не застосував податковий орган під час розрахунку спірної суми пені.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та враховуючи, що в даному випадку має місце не помилка в розрахунку пені, заявленої до стягнення, а помилка в застосуванні правових норм при її розрахунку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль пені саме у розмірі 51 425 356,41 грн..

За наслідками розгляду касаційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Верховний Суд своєю постановою від 06 вересня 2024 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року скасував в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль податкового боргу в сумі 51425356,41 грн., справу в цій частині направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року залишено без змін.

У постанові від 06 вересня 2024 року Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову контролюючого органу про стягнення з АТ Криворізька теплоцентраль податкового боргу в сумі 51425356,41 грн, не встановив дійсний податковий борг платника, який підлягає стягненню в цій справі.

Таким чином, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції у даній справі за апеляційною скаргою відповідача в частині позовних вимог про стягнення з платника податкового боргу пені в сумі 51 425 356,41 грн.

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що порушення податкового законодавства, що виявилось у своєчасній та добровільній несплаті узгоджених податкових зобов`язань, що призвели до появи податкового боргу, є триваючим та виникло задовго до 01.03.2020, отже нарахування пені на дане порушення не суперечить приписам ковідного мораторію. На момент розгляду справи у суді податковий борг Відповідачем не погашений, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення, стягнення з АТ Криворізька теплоцентраль податкового боргу, в тому числі і пені до бюджету.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, Відповідач зазначив про те, що судом першої інстанції, незважаючи на клопотання учасників справи про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження, розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, що призвело до порушення принципу змагальності сторін та свободи у наданні учасниками справи суду своїх пояснень та доказів. Крім того, Відповідач наголосив на тому, що судом першої інстанції не враховано протиправність нарахування пені контролюючим органом в період дії п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2343-ХІІ та в період заборони, встановленої п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а також протиправність подвійного нарахування відповідачу пені в сумі 26 682 202,75 грн..

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем не виконано графіки розстрочення, термін виконання графіків сплив, розстрочені суми сплачені не були по сьогоднішній день. Крім того, Позивач вказує, що з підпункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України вбачається, що пеня не нараховується за порушення законодавства вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно). Порушення законодавства АТ Криворізька теплоцентраль відбулись до початку дії мораторію, отже пеня нарахована на несплачені суми по порушенням, які виникли до 01.03.2020 - є правомірною.

В судовому засіданні представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник Позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши вимоги та підстави апеляційної скарги, матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, , на час розгляду справи судом першої інстанції перебувало на обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

У зв`язку з виникненням податкового боргу податковим органом за місцем обліку АТ Криворізька теплоцентраль було сформовано податкові вимоги: №1/60 від 24.10.2001 на суму 412 333,68 грн (отримана особисто головним бухгалтером підприємства ОСОБА_1 ); №2/162 від 24.11.2001 на суму 951 096,23 грн,(отримана особисто бухгалтером підприємства ОСОБА_2 ).

Станом на 28.02.2022 загальна сума податкового боргу перед бюджетом АТ Криворізька теплоцентраль складала 68 229 010,43 гривень, в тому числі по податку на прибуток 68 229 010,43 грн, до складу якої входить: недоїмка 16 735 877,08 грн, пеня 51 425 356,41 грн, відсотки по розстрочці в ІКП 67 776,22 грн..

Податковий борг підприємства виник та обліковується в ІКП ITC Податковий блок з причини несплати узгоджених грошових зобов`язань за наступними документами:

1) згідно Графіку погашення розстрочених сум заборгованостей №5 від 31.10.2014 на підставі Ухвали суду від 25.09.2014 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу у справі №804/3353/13-а на загальну суму 16 215 291,31 грн, а саме:

- нараховано пені в ІКП на суму 16 215 291,31 грн;

2) згідно Ухвали суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а-10552 від 30.11.2011 (Графік погашення розстрочених сум заборгованостей №1 від 16.03.2012) на загальну суму 28 659 390,48 грн, а саме:

- нараховано платежу ІКП 7 868 958,40 грн,

- нараховано пені ІКП 20 722 655,86 грн,

- нараховано відсотки по розстрочці в ІКП 67 776,22 грн;

3) згідно Ухвали суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а/0470/7178/12 від 30.11.2012 (графік погашення розстрочених сум заборгованостей №3 від 30.11.2012) на загальну суму 11 896 229,36 грн, а саме:

- нараховано пені ІКП 11 896 229,36 грн;

4) згідно Графіку погашення розстрочених сум заборгованостей №4 від 27.05.2013 на підставі Ухвали суду від 22.04.2013 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу у справі №804/692/13-а на загальну суму 11 427 553,79 грн, а саме:

- нараховано платежу ІКП 8 866 918,68 грн.,

- нараховано пені ІКП 2 560 635,11 грн.

Крім того, нараховано пеню на загальну суму 30 544,77 грн, за наступними документами:

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 08.08.2013 - 1461,75 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 08.11.2013- 9881,26 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 20.03.2014- 5016,82 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 20.03.2014- 13 509,24 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 20.03.2014 - 405,21 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки. Податкове повідомлення-рішення (форма Р) № від 28.10.2014 - 90,16 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки. Податкове повідомлення-рішення (форма P) № від 28.10.2014 - 180,33 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з Відповідача на користь Державного бюджету податкового боргу в загальній сумі 68 229 010,43 грн..

Судом апеляційної інстанції надається оцінка наявності правових підстав для стягнення податкого боргу з Відповідача на користь Державного бюджету у сумі 51 425 356,41 грн. пені.

Колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи спірні відносини, суд першої інстанції розглядав справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін, в письмовому провадженні.

У позовній заяві Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків просило суд розгляд справи здійснювати за участі представника Позивача, завчасно повідомити про дату та час засідання.

Проте, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 відкрито провадження в адміністративній справі № 160/17058/22 та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами на 01 грудня 2022 року, відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

10.11.2022 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, представником відповідача було подано заяву від 10.11.2022 вх. №14328/22ел із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с. 70).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про розгляд позовної заяви у справі №160/17058/22 за правилами загального позовного провадження відмовлено (т.1 а.с. 80).

14.11.2022 до суду першої інстанції надійшла заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків вх. №81491/22 про вихід із спрощеного провадження, яка судом першої інстанції взагалі не розглянута (т.1 а.с. 83-84).

Натомість, суд першої інстанції ухвалою від 16.11.2022 повторно розглянув заяву Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про розгляд позовної заяви у справі №160/17058/22 за правилами загального позовного провадження та відмовив у її задоволенні (т.1 а.с. 95-96).

Учасники справи у своїх клопотаннях та заявах про розгляд позовної заяви у справі №160/17058/22 за правилами загального позовного провадження наголошували на тому, що сума позовних вимог є значною та становить 68 229 010,43 грн, що зумовлює винятковість такої справи для сторін та її суспільний інтерес.

Так, ч.5 ст.262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст.262 КАС України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, відповідно до п.4 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи встановлено, що учасники справи заявляли клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та за їх участю, а заявлена до стягнення сума податкового боргу 68 229 010,43грн, значно перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, судом першої інстанції, під час вирішення питання стосовно розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, наведені сторонами доводи та закріплені у ст.ст. 262, 263 КАС України положення враховані не були, що призвело до розгляду даної справи без участі сторін в порядку спрощеного позовного провадження та, як наслідок, до прийняття судового рішення без належного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що свідчить про наявність підстав для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції в частині, що переглядається судом апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до п.7 ч.3 ст.217 КАС України, порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача в частині допущення судом першої інстанції порушень процесуальних норм знайшли своє підтвердження.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь бюджету суми податкового боргу пені, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20, ст.41 ПК України, контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, якій має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковим боргом визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до п.31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п.59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми свідчить про відсутність обов`язку в контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

У такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що Позивачем були вручені Відповідачу податкові вимоги № 1/60 від 24.10.2001 та № 2/162 від 24.11.2001. Водночас у зв`язку зі збільшенням податкового боргу Відповідача після вручення останньому зазначених податкових вимог, у податкового органу не виникло обов`язку з надсилання (вручення) останньому нових податкових вимог.

Щодо питання наявності підстав для стягнення з Відповідача пені у розмірі 51 425 356,41 грн, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України (у редакції на час нарахування пені) нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

З матеріалів справи встановлено, що заявлена до стягнення у цій справі сума пені 51 425 356,41 грн складається з наступних нарахувань:

- згідно Графіку погашення розстрочених сум заборгованостей №5 від 31.10.2014 на підставі Ухвали суду від 25.09.2014 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу у справі №804/3353/13-а нараховано пені в ІКП на суму 16 215 291,31 грн;

- згідно Ухвали суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а-10552 від 30.11.2011 (Графік погашення розстрочених сум заборгованостей №1 від 16.03.2012) нараховано пені ІКП 20 722 655,86 грн;

- згідно Ухвали суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2а/0470/7178/12 від 30.11.2012 (графік погашення розстрочених сум заборгованостей №3 від 30.11.2012) нараховано пені ІКП 11 896 229,36 грн;

- згідно Графіку погашення розстрочених сум заборгованостей №4 від 27.05.2013 на підставі Ухвали суду від 22.04.2013 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу у справі №804/692/13-а нараховано пені ІКП 2 560 635,11 грн.;

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 08.08.2013 - 1461,75 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 08.11.2013- 9881,26 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 20.03.2014- 5016,82 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 20.03.2014- 13 509,24 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 20.03.2014 - 405,21 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки. Податкове повідомлення-рішення (форма Р) № від 28.10.2014 - 90,16 грн,

- нараховано пені ІКП на борг, розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки. Податкове повідомлення-рішення (форма P) № від 28.10.2014 - 180,33 грн.

З наданих Позивачем розрахунків пені у даній справі (т. 1, а.с. 139-211, 228-249; т. 2, а.с. 1-217; т. 3, а.с. 1-242; т. 4, а.с. 1-225) слідує, що податковим органом пеня заявлена до стягнення у цій справі розраховувалась за періоди, починаючи, зокрема з 2008 року та закінчуючи 26.08.2021.

Колегія суддів звертає увагу, що Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль вже зверталось до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просило:

- визнати протиправним збільшення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області грошового зобов`язання АТ Криворізька теплоцентраль з податку на додану вартість у сумі 15 083 177,94 грн. та з податку на прибуток у сумі 26 888 175,36 грн., а всього в сумі 41 971 353,30 грн., яке здійснене шляхом нарахування пені на суму податкового боргу, заявленого як вимоги конкурсного кредитора, в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 року у справі № 904/128/17 про банкрутство ПАТ Криворізька теплоцентраль;

- зобов`язати Офіс великих платників Державної податкової служби привести у відповідність до вимог чинного законодавства показники інтегрованих карток з податку на додану вартість та з податку на прибуток платника АТ Криворізька теплоцентраль шляхом вилучення із зазначених інтегрованих карток розрахункових показників з нарахування пені, датованих 23.03.2017 року, а саме: з податку на додану вартість на загальну суму 15 083 177,94 грн., з податку на прибуток на загальну суму 26 888 175,36 грн., а всього на суму 41 971 353,30 грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 160/4379/20 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль було залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі №160/4379/20 залишено без змін.

Судами у справі № 160/4379/20 було встановлено, що, керуючись п.п. 129.3.3. Податкового кодексу України та відповідно до п.7 розділу III і п.5 розділу VI Порядку №422 в інтегрованій картці платника АТ Криворізька теплоцентраль на 23.03.2017 року (у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів) в автоматичному режимі було здійснено нарахування пені, в тому числі по податку на додану вартість (14010100) - 15 083 177,94 грн., по податку на прибуток - 26 888 175,36 грн.

Судами встановлено, що всі нарахування здійснені до дати ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство, жодні нарахування на конкурсні вимоги не здійснювалися у період мораторію на задоволення вимог кредиторів, що підтверджується інтегрованими картками платника. Тобто, нарахування пені здійснено контролюючим органом з моменту виникнення податкового боргу до 23.03.2017 року, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідач стверджує про повторне нарахування пені на податковий борг за період з 2008 року по 23.03.2017 року і вказує, що первинне нарахування пені на податок на прибуток по 23.03.2017 року було предметом розгляду справи №160/4379/20.

Колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки предметом спору у справі №160/4379/20 була саме правомірність нарахування контролюючим органом пені на суму податкового боргу, а не стягнення такого боргу, як у даній справі.

При цьому, рішеннями судів, що набрали законної сили, встановлено, що нарахування пені (частина спірного періоду, що розглядається в межах даного спору) здійснено контролюючим органом у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Інші доводи Відповідача щодо неправомірності нарахування контролюючим органом пені, в тому числі під час дії мораторію, що, на думку скаржника, є підставою для відмови у стягненні цієї суми податкового боргу, колегія суддів також відхиляє, з огляду на наступне.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.06.2023 року по справі №160/13436/22, врахувавши свої попередні правові позиції, виклав наступний правовий висновок:

«…У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших.

При цьому, в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог…»

Враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 15.06.2023 року у справі №160/13436/22, що неодноразово підтримана ним у інших справах з аналогічними з даним спором правовідносинах, колегія суддів зазначає, що в межах розгляду даної справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення податкового боргу суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованої пені, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені.

При цьому, колегія суддів враховує, що податкові вимоги №№1/60 від 24.10.2001 та №2/162 від 24.11.2001 не є відкликаними, оскільки АТ «Криворізька теплоцентраль» не було в повному обсязі погашено податковий борг.

Податковий борг АТ «Криворізька теплоцентраль» є безперервним та довго триваючим.

Податковий кодекс України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу. Податкова вимога є дійсноюпротягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту зокрема, повного погашення податкового боргу платником податків за всіма видами податків і зборів.

Водночас, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні підпункту 60.1.1. Податкового кодексу України.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду викладеним у постанові від 04.12.2018 року у справі №806/4015/15.

Так, Позивачем було надано: копію корінця першої податкової вимоги №1/60 від 24.10.2001р. 2 екз.; копію корінця другої податкової вимоги №2/162 від 24.11.2001р. 2 екз.; витяг з ІКП по податку на прибуток (110200100) за період з 01.01.2021 по 17.10.2022- 2 екз; що є підтвердженням наявності податкового боргу в тому числі нарахованої пені.

Позивач при зверненні з позовною заявою чітко визначив позовні вимоги, а саме стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які перебувають на рахунках у обслуговуючих банках, та за рахунок готівки.

Відповідно з ч. 2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Зустрічного позову в межах розгляду справи №160/17058/22 АТ «Криворізька теплоцентраль» до Східного МУ ДПС щодо визнання протиправним нарахування контролюючим органом суми пені не подавало.

Як встановлено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося з позовною заявою до ГУ ДПС у Дніпропетровській області та Східного МУ ДПС про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати протиправними дії Східного МУ ДПС щодо нарахування АТ «Криворізька теплоцентраль» пені з податку на прибуток в сумі 41 611 643, 76 грн.;

-зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інформаційних даних ДПС шляхом виключення з ІКП пені з податку на прибуток в сумі 41 611 643, 76 грн..

Позовну заяву прийнято до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/6540/24. Проте, за клопотанням АТ «Криворізька теплоцентраль» провадження у справі №160/6540/24 було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 160/17058/22 (тобто у справі, що розглядається).

Відтак, правомірність нарахування частини суми пені, яка заявлена до стягнення у справі №160/17058/22 є предметом розгляду справи №160/6540/24.

При цьому, суд враховує, що сторони у даній справі не висловили клопотань про зупинення провадження у справі, в якій предметом позову є стягнення податкового боргу- пені, до розгляду судом справи, в якій предметом позову є правомірність нарахування такої пені. Більш того, як вбачається з ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 року у справі 160/6540/24 Східним МУ ДПС по роботі з великими платниками податків подавалося клопотання про поновлення зупиненого провадження у справі, яке обгрунтовано тим, що правомірність та правильність нарахування пені має перевірятися судом саме в провадженні за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, а не у справі за позовом контролюючого органу про стягнення податкового боргу.

Суд відмовив у клопотанні про поновлення зупиненого провадження, врахувавши, зокрема, і заперечення проти цього АТ «Криворізька теплоцентраль».

З урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин та встановлених обставин у справі, зокрема, що за відповідачем обліковується податковий борг, зокрема з пені у сумі 51 425 356,41грн, та доказів слати якої суду надано не було, при цьому контролюючим органом дотримано порядок стягнення такого боргу, зокрема було направлено податкові вимоги, які отримані Відповідачем і також не оскаржені, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення цієї частини позовних вимог контролюючого органу та стягнення такої заборгованості з Відповідача.

Щодо доводів Відповідача про пропуск позивачем строків звернення до суду з даним позовом, колегія суддів їх відхиляє.

За позицією Відповідача дата останньої операції на рахунках позивача, що мала вплив на зміну податкового боргу відбулась 26.08.2021, й відповідно до від цієї дати повинен відраховуватись строк звернення до суду, визначений ст. 122 КАС України.

Згідно п.4 ст.102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки встановлюються до повного погашення такого платежу або визнання боргу безнадійним.

Отже, строк звернення до суду щодо стягнення податкового боргу у 1095 календарних днів з дня його виникнення є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про стягнення податкового боргу.

Відповідно до абз.4, п.2 ст.52 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, перебіг строку давності, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України (1095 календарних днів) було зупинено. Отже, позивачем не було пропущено строку на звернення де адміністративною суду.

Враховуючи вище викладе, з огляду на допущені судом першої інстанції порушення процесуальних норм, наявні підстави для скасування рішення в частині задоволення позовних вимог та стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь державного бюджету України податкового боргу у сумі 51 425 356, 41 грн та ухвалення нового в цій частині судового рішення. А отже, апеляційна скарга Відповідача підлягає частковому задоволенню.

Позовні вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь державного бюджету України податкового боргу у сумі пені 51 425 356, 41 грн слід задовольнити.

Розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі №160/17058/22 в частині задоволення позовних вимог та стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь державного бюджету України податкового боргу у сумі 51 425 356, 41 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь державного бюджету України податкового боргу у сумі 51 425 356, 41 грн. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» () на користь державного бюджету України податковий борг в сумі 51 425 356, 41 грн. (п`ятдесят один мільйон чотириста двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят шість гривень сорок одна копійка).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 28.11.2024р..

Повний текст постанови виготовлено 03.12.2024р..

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак