Справа № 160/21902/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії
13 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.02.2023 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 та перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.03.2023 по 20.03.2023, а також ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.02.2023 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 та перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.03.2023 по 20.03.2023, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому підлягає нарахування та виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 01.02.2023 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 та перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.03.2023 по 20.03.2023 з розрахунку 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини, проте відповідач протиправно не здійснив таку виплату, також відповідачем не нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
26.09.2024 року засобами поштового зв`язку від Військової частини НОМЕР_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви повністю, обґрунтовуючи тим, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн., а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн. отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Жодна військова частина не має змоги самостійно отримати інформацію про період стаціонарного лікування військовослужбовців, так як доступ до надання медичної (конфіденційної) інформації обмежений законом, крім того, визначено виключний перелік осіб, які мають право на отримання медичної інформації.
Таким чином, нарахування та здійснення виплат додаткової винагороди здійснюється лише на підставі медичних документів, які надаються безпосередньо військовослужбовцями.
Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був мобілізований у Збройні Сили з лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 10.03.2024 № 2278, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 , гранатометник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, в період з 22.06.2022 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Ізюмському районі Харківської області, Бахмутському районі Донецької області. Підстава: журнали бойових дій 2 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_2 за книгами обліку № 590/СК від 06.06.2022, № 9/9 від 17.10.2022, № 264 від 13.03.2023, № 1019 від 05.11.2022, № 85 дек від 12.02.2023.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії, виданої Військовою частиною НОМЕР_4 від 06.03.2023 № 70, солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_4 06 березня 2023 року та встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба І стадії, 3 ступеня, ризик високий. Вірусний гепатит С з незначним порушенням функції. Деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу ІІ стадії з больовим синдромом з помірним порушенням функції. На підставі статті 39в, 4в, 616 графи ІІ Розкладу хвороб потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у КПН «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради.
З 11 березня 2023 року по 20 березня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПЛЛ» ПМР (інсультне (терліжка)), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2296/3908 від 20 березня 2023 року.
З 23 квітня 2023 року по 02 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6623 від 02 травня 2023 року, виданою Військово-медичним клінічним центром Північного регіону.
З 19 червня 2023 року по 28 червня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого
(травматологічне відділення) № 3150 від 28 червня 2023 року, виданою КНП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР.
Як видно з довідки військово-лікарської комісії, виданої КНП «Криворізька міська лікарня № 5» KMP від 27.06.2023 № 144, було проведено медичний огляд ОСОБА_1 27 червня 2023 року та встановлено діагноз: стан після операції (20.06.2023): артроскопічна ревізія, парціальна резекція медіального меніску лівого колінного суглобу з приводу травми (червень 2023): внутрішнє пошкодження медіального меніску лівого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функції. Згідно Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма легкого ступеню. Травма, пов?язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров?я на 30 календарних днів.
Згодом позивачеві встановлено третю групу інвалідності з 15 січня 2024 року на строк до 01 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №187474 від 23.01.2024. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходження військової служби.
Встановлення інвалідності стало підставою для подальшого звільнення з військової служби.
Як слідує з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 522 від 21.06.2024 солдата військової служби за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, на підставі наказу командира НОМЕР_6 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 21 червня 2024 року № 173-рс звільненого у запас відповідно до підпункту «б» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров?я - за наявності інвалідності III групи (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), вважати таким, що здав справи та посаду 21 червня 2024 року. З 21 червня 2024 року виключити із списків особового складу військової частини, з усіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 22 червня 2024 року.
У вищезазначеному наказі вказано всі виплати, які відповідач виплатив позивачеві у зв`язку зі звільненням останнього з військової служби.
Проте на день звільнення позивача з військової служби відповідач не було провів виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, а також не виплатив додаткову винагороду за взяття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.02.2023 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 та перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.03.2023 по 20.03.2023.
У зв`язку з цим, з метою отримання інформації та копій документів, адвокатом ОСОБА_2 на адресу Військової частини НОМЕР_2 було надіслано адвокатський запит від 27 квітня 2024 року «Щодо надання інформації та копій документів».
Листом Військова частина НОМЕР_2 від 16.05.2024 № 3592/ФЕС надала відповідь на вищезазначений адвокатський запит та повідомила таке: солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.05.2022 року № 118 був зарахований до списків особового складу військової частини. Всі належні виплати ОСОБА_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 , були нараховані та зараховані на його картковий рахунок в повному обсязі. Картка особового рахунку військовослужбовця додається. Додаткова винагорода під час дії воєнного стану за лютий 2023 року не виплачена, у зв?язку з тим, що в наказі № 4400 від 03.03.2023 р. по виплаті додаткової винагороди за час воєнного стану кількість прослужених днів - 0 днів (відмова). Відповідно до телеграми Міністерства оборони України № 912/3/29 від 23.06.2022 року щодо врегулювання виплат додаткової винагороди, п. 9.7 зазначено: «До наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які: - відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).» Всі виплати здійснюються згідно наказів командира військової частини, які формуються на підставі рапортів командирів підрозділів. Про всі чинні нормативно-правові документи, порядок здійснення виплат та встановлення категорії військовослужбовців, які мають право на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року доведено до командирів підрозділу та їх заступників. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік ОСОБА_1 нарахована в сумі - 8 693,71 грн. (відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.12.2022 року № 333) та була зарахована на його картковий рахунок в грудні 2022 року в сумі - 8 563,30 грн. Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік ОСОБА_1 не було.
Як видно з Карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 01/2022 - 12/2022, за 01/2023 - 12/2023, за 01/2024 - 12/2024 винагорода за безпосередню участь в бойових діях була виплачена та зарахована в такий період - з серпня по грудень 2022 року, в січні та лютому 2023 року. Враховуючи те, що виплата такої винагороди у поточному місяці здійснюється за попередній місяць, виплати фактично проводились за липень 2022 року по січень 2023 року (в той же час позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 22.06.2022 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023).
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їх джерела права.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статті 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України, затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, востаннє продовжено Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024. Законом передбачено продовжити строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 на 90 діб, тобто до 08.02.2025 до 05 години 30 хвилин.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022 року) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 року №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
З урахуванням вищезазначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з п.9 розділу XXXIV Положення № 260 (в редакції Наказу МОУ від 25.01.2023 №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення № 260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отже військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають на лікуванні або у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн.

Стаття 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, (далі Статут) визначає, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, тут і надалі в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Положеннями пункту 6.35 закріплено, що у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Довідкою військово-лікарської комісії від 06.03.2023 року № 70 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба, 1 стадія , 3 ступеня, ризик високий, вірусний гепатит С з незначним порушенням функції. Деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу ІІ стадії з больовим синдромом з помірним порушенням функцій. ПОтребує стаціонарного обстеження з подальним переоглядом у КНП "Павлоградська лікарня інтенсивного лікування" Павлоградської міськох ради.

з 11 березня 2023 року по 20 березня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПЛІЛ» ПМР (інсультне (тер.ліжка)), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2296/3908 від 20 березня 2023 року.

З 23 квітня 2023 року по 02 травня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6623 від 02 травня 2023 року, виданою Військово-медичним клінічним центром Північного регіону.

З 19 червня 2023 року по 28 червня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (травматологічне відділення) № 3150 від 28 червня 2023 року, виданою КНП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР.

Як слідую з Довідки військово-лікарської комісії, виданої КНП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР від 27.06.2023 № 144 проведено медичний огляд ОСОБА_1 27 червня 2023 року та встановлено діагноз: стан після операції (20.06.2023): артроскопічна ревізія, парціальна резекція медіального меніску лівого колінного суглобу з приводу травми (червень 2023): внутрішнє пошкодження медіального меніску лівого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функції. Згідно Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма легкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з Довідкою військово-лікарської комісії, виданої військовою частиною НОМЕР_5 від 08.09.2023 р. № 10465 солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_5 08 вересня 2023 року та встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., СН0 ст. гіпертонічна ангіопатія сітківки. Деформуючий остеоартроз II ст. обох колінних суглобів зі стійкою комбінованою контрактурою та помірним порушенням функції. Варикозна хвороба. Варикозне розширення поверхневих вен нижніх кінцівок з незначним порушенням функцій. Хронічна вертеброгенна тораколюмбалгія, фаза нестійкої ремісії. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі сприйняттям шепітної мови з метри кожним вухом. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

З 01 листопада 2023 року по 14 листопада 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 16436/2808 від 14 листопада 2023 року, виданою КНП «МКЛ № 16» ДМР.

Довідкою військово-лікарської комісії від 14.11.2023 року № 1486/224 проведено медичний огляд військово-лякарської комісії КНП "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради встановлено : травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування на 30 календарних днів.

Довідкою військово-лікарської комісії від 10.01.2024 року військово-лікарською комісією проведено медичний огляд ,якою встановлено: захворювання ,ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленю причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 07.05.2024 року № 1810встановлено захворювання: : «Гіпертонічна хвороба II стадії, серцева недостатність 0 ступеня. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу ІІ (другої) стадії з дегенеративним пошкодженням медіального меніска, лікований оперативно (20.06.2023; 07.11.2023) - артроскопічна парціальна резекція медіального меніску лівого колінного суглобу, дебрідмент, зі стійкою комбінованою контрактурою, больовим синдромом та помірним порушенням функції. Деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу II (другої) стадії зі стійкою комбінованою контрактурою, больовим синдромом та помірним порушенням функції. Варикозне розширення поверхневих вен нижніх кінцівок з незначним порушенням функції. Хронічна вертеброгенна тораколюмбалгія, фаза нестійкою ремісії. Хронічна двобічна сенсоневральиа приглухуватість зі сприйняттям шепітної мови 3 метри кожним вухом». - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ 13 ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

З цього же протоколу видно, що постанову про причинний зв`язок травми у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_7 від 10.01.2024 №244 відмінено.

Згодом позивачу встановлено третю групу інвалідності з 15 січня 2024 року на строк до 01 лютого 2025 року, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №187474 від 23.01.2024. Причина інвалідності: захворювання, ТАК, пов`язане з проходження військової служби.

Умовою для виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за зазначений період, встановлено така умова, як перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно із пунктом 8.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає обстеженню військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 6.35. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.

У разі тимчасової втрати працездатності військовослужбовцям не нараховують допомогу за лікарняними, а зберігають грошове забезпечення та виплачують додаткову винагороду на час воєнного стану.

Військовослужбовцям ЗСУ, які отримали ушкодження чи захворіли, виплачують грошове забезпечення за останніми займаними посадами за період звільнення від виконання службових обов`язків: у зв`язку з хворобою та перебуванні на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я).

На час воєнного стану включають до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 тисяч гривень, військовослужбовців ЗСУ, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії. До цього періоду включають і час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого.

Таким чином, позивачу підлягає нарахуванню та виплата суми додаткової винагороди за час перебування у відпустці для лікування в розмірі до 100000 грн пропорційно із розрахунку на місяць, а тому не проводячи виплату за цей період додаткової грошової винагороди у належному розмірі відповідач допустив бездіяльність.

Відтак враховуючи вищезазначене, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000,00 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а тому дії відповідача щодо не нарахування та не виплати такої винагороди у відповідний період є протиправними.

Пунктом 1 розділу ХХIV Порядку № 260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 розділу ХХIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.

Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 2683 від 01.02.2023 р.

Згідно з пунктом 6 вказаного доручення отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення на вирішення соціально-побутових питань можна виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та/або хімієтерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою (сумарно більше як 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів.

За приписами пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Аналіз цих правових норм свідчить про те, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виключно за рапортом військовослужбовця з обґрунтуванням наявності визначених підстав, а умовами проведення означеного платежу є окреме рішення Міністра оборони України та фізична наявність видатків на асигнування у кошторисі Міністерства оборони України.

Тобто основою виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є звернення військовослужбовця до командира військової частини з рапортом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 05.02.2024 року звертався до відповідача з відповідним рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, відповідач доказів виплати матеріальної допомоги позивачу суду не надав.

За таких обставин, на переконання суду, у військової частини виникає обов`язок на нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з пораненням за 2023 рік.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору, не сплачував його, отже судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, не стягуються.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.02.2023 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 та перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.03.2023 по 20.03.2023, а також ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.02.2023 по 10.03.2023, з 05.05.2023 по 26.05.2023 та перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.03.2023 по 20.03.2023, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук