Справа № 160/25310/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
19.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням зменшення розміру позовних вимог просить суд:
- визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неповернення ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів протиправною;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті (отримані) кошти в сумі 6561,51 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.02.2020 року № Ф-5337-13-05У, яка визнана протиправною та скасована.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків викладених в ухвалі суду від 20.09.2024 року.
10.10.2024 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалах Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року та від 04.10.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 13.11.2024 року. Також вказаною ухвалою суду від відповідача було витребувано додаткові докази.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
07.11.2024 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій вона не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзив з наступних підстав. По-перше, у відзиві відповідач вказує, що даними інформаційної системи податкового органу, в ІКП по КБК 71040000 по ФОП ОСОБА_1 відображені наступні автоматичні нарахування єдиного внеску на загальну суму 37 788,74 грн. Позивач вважає дане твердження відповідача необгрунтованим, оскільки відповідно довідок ОК-5, ОК-7 за ОСОБА_1 сплачувалися страхові внески роботодавцем за період з 2017 року по грудень 2023 року, тобто нарахування єдиного внеску на загальну суму 37 788,74 грн. є неправомірним. По-друге, відповідач вказує, що позивачем за 2013, 2014 роки не надано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Позивач не погоджується з таким твердженням відповідача, тому що у цей період вона була найманим працівником, відповідно вважається застрахованою особою, оскільки платником єдиного внеску за неї був роботодавець. Таким чином, вважає доводи відповідача необґрунтованими доказами та стягнення коштів здійснювалося на підставі помилково розрахованої заборгованості. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що згідно з даними інформаційних систем ДПС України ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - ФОП ОСОБА_1 ) з 05.08.2003 року перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Шевченківська ДПІ (Шевченківський р-н, м. Дніпра) на загальній системі оподаткування та відповідно до п.4 ч.І ст. 4 Закону України від 08.07.2010 року №2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464) є платником єдиного внеску.
Стан платника 0 - Платник податків за основним місцем обліку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року по справі 160/329/24, яке набрало законної сили, було визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати від 19.02.2020 року № Ф-5337-13-05У на суму 13437,90 грн.

Постановою старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Потапенко Вірою Вікторівною закінчено виконавче провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що скасовано виконавчий документ, який підлягав виконанню за ВП №68090330.

У вказаній постанові зазначено, що залишок нестягнутої суми за виконавчим документом становить 7577,88 грн.; сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 596,49 грн.

05.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до ГУ ДПС у Дніпропетровській області (вх. №74683/6 від 07.08.2024 року) про повернення коштів з рахунків 3556 з єдиного внеску на суму 6 561,51 грн.

Листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 29.08.2024 року №60959/6/04-36-24-12-13 позивачу повідомлено про відмову про повернення у зв`язку з відсутністю платіжного доручення про сплату.

Вказаний лист направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, який було повернуто адресату без вручення.

Вважаючи, бездіяльність відповідача щодо неповернення ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з ч. 13 ст. 9 Закону № 2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 9, 11 розділу III Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та п. 22 Порядку функціонування єдиного рахунка та виконання норм статті 35-1 Податкового кодексу України центральними органами виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 321 розроблено Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 23.07.2021 року № 417 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.09.2021 року за № 1185/36807 (далі - Порядок № 417).

Порядок № 417 визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (далі - Платник), надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску, в тому числі тих, які сплачені через єдиний рахунок (п. 2).

Відповідно до п. 3 Порядку № 417 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:

надміру сплачені кошти - суми єдиного внеску, які на певну дату зараховані на належний рахунок 3556 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону);

помилково сплачені кошти - суми єдиного внеску, які на певну дату зараховані не на належний рахунок 3556 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника;

рахунок 3556 - відповідний небюджетний рахунок за субрахунком 3556 «Рахунки для зарахування єдиного соціального внеску», відкритий в Державній казначейській службі України.

Згідно з п. 5 Порядку № 417 повернення коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на належний рахунок 3556;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій не на належний рахунок 3556;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на бюджетний рахунок за надходженнями;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Кодексом та іншими законами, на рахунок 3556;

5) виявлення технічної та/або методологічної помилки за сумами, які були зараховані на рахунок 3556 з єдиного рахунку.

Пунктом 6 Порядку №417 визначено, що повернення здійснюється на підставі заяви Платника про повернення коштів.

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - Заява) подається до територіального органу ДПС за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених коштів, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

Повернення єдиного внеску у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, здійснюється відповідно до вимог статті 43 Кодексу.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі через електронний кабінет та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

До заяви платник обов`язково додає копію розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3556 (до заяви в електронній формі - електронну копію зазначеного документа). Копія цього документа завіряється платником особисто.

У разі надходження заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати надходження до територіального органу ДПС заяви проводить перевірку наданої платником інформації та формує висновок про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку або приймає рішення про відмову у задоволенні заяви (пункт 9 Порядку №417).

Відповідно до пункту 10 Порядку №417 заява залишається без задоволення у таких випадках:

невідповідність заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;

недостовірність викладеної у заяві інформації;

подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;

наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій; ненадання документа, що додається до Заяви згідно з пунктом 6 цього Порядку.

Згідно з пунктом 11 Порядку №417, у разі відмови в задоволенні заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, надає платнику повідомлення з відмовою у поверненні коштів за підписом керівника цього підрозділу із зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 12 Порядку №417 визначено, що у разі якщо за результатами розгляду заяви встановлено правомірність повернення коштів самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, вносить до журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів, формує та реєструє в журналі висновок.

На кожний сформований висновок накладається кваліфікований електронний підпис керівника структурного підрозділу, що сформував висновок.

Сформований висновок з накладеним кваліфікованим електронним підписом самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, засобами інформаційно-телекомунікаційної системи діловодства надсилає до самостійного структурного підрозділу територіального органу ДПС, на який покладено функцію ведення бухгалтерського обліку. Усі реквізити висновку, в тому числі кваліфікований електронний підпис, посада, власне ім`я та прізвище керівника самостійного структурного підрозділу територіального органу ДПС, який підписав Висновок, мають бути візуалізовані.

У разі відсутності технічної можливості сформувати та підписати висновок засобами інформаційно-телекомунікаційної системи податкових органів, самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, формує такий висновок у паперовій формі, підписує його та разом із супровідним листом надає структурному підрозділу територіального органу ДПС, на який покладено функцію ведення бухгалтерського обліку.

Самостійним структурним підрозділом територіального органу ДПС, на який покладено функцію ведення бухгалтерського обліку, ведеться облік висновків та заключень територіальних органів ДПС на повернення коштів, які надійшли з єдиного рахунку на рахунок 3556 внаслідок виявлення технологічної та/або методологічної помилки (підпункт 5 пункту 5 цього Порядку) (далі - заключення) в розрізі символів звітності в порядку черговості їх отримання цим структурним підрозділом.

На підставі висновку та за умови наявності поточних надходжень за день на рахунку 3556 за відповідним символом звітності, у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його отримання самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію ведення бухгалтерського обліку, засобами системи дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» (далі - система Казначейства) формує у встановленому порядку розрахунковий документ на повернення коштів з рахунку 3556, на який їх було сплачено, та подає його до відповідного головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві, Севастополі (далі - головне управління Казначейства). Головне управління Казначейства виконує розрахунковий документ територіального органу ДПС за рахунок поточних надходжень за день на відповідний рахунок 3556 (пункт 13 Порядку №417).

Як встановлено судом, 05.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про повернення коштів з єдиного внеску на суму 6 561,51 грн., однак відповідачем відмовлено.

При цьому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року по справі 160/329/24 встановлено протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати від 19.02.2020 року № Ф-5337-13-05У на суму 13437,90 грн., на підставі якої з позивача стягнуто 5896,02 грн.

Зазначені у вказаному рішенні суду обставини мають преюдиціальне значення при вирішенні даної справи по суті.

Позивач просив повернути кошти в сумі 6561,51 грн, які згідно з довідкою вих. №260 від 24.06.2024 року, виданої ТОВ «Торговий дім «Хлібозавод №10» утримано з ОСОБА_1 по ВП №68090330.

Однак, у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що залишок нестягнутої суми за виконавчим документом становить 7577,88 грн. Тобто сума за виконавчим документом стягнута в розмірі 13437,90 грн. 7577,88 грн. = 5860,02 грн. Отримання вказаної суми підтверджує і сам відповідач, зазначивши, що в межах виконавчого провадження з ФОП ОСОБА_1 стягнуто 5 896,02 грн, а саме:

- платіжне доручення №3979 від 29.02.2024 року на суму 1057,14 грн.;

- платіжне доручення №4984 від 13.03.2024 року на суму 1134,32 грн.;

- платіжне доручення №6815 від 11.04.2024 року на суму 1096,36 грн.;

- платіжне доручення №9262 від 20.05.2024 року на суму 1304,10 грн.;

- платіжне доручення №10963 від 13.06.2024 року на суму 1304,10 грн.

Отже, суд дійшов висновку безпідставність стягнутих коштів у розмірі 5 896,02 грн з примусового виконання вимоги від 19.02.2020 року № Ф-5337-13-05У про стягнення боргу.

Сума 6561,51 грн згідно з довідкою вих. №260 від 24.06.2024 року, виданої ТОВ «Торговий дім «Хлібозавод №10» не береться судом до уваги, оскільки вона може включати стягнення виконавчого збору та/або витрат на виконавче провадження, які не є предметом розгляду в даній справі.

Також суд зазначає, що позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача.

Під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

В свою чергу дії - це юридичні факти, які пов`язані з волею суб`єктів правовідносини; це поведінка людей; зовнішнє вираження волі людини. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Юридичні дії - це вчинки особи, акти державних органів, інших суб`єктів, що відбуваються за волевиявленням суб`єкта правовідносин.

Як вже було зазначено, листом від 29.08.2024 року №60959/6/04-36-24-12-13 відповідач відмовив у поверненні безпідставно стягнутих коштів.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що саме діями відповідача, а не бездіяльністю порушуються права позивача, оскільки відповідачем (дією) відмовлено, шляхом формування листа від 29.08.2024 року №60959/6/04-36-24-12-13, у поверненні безпідставно стягнутих коштів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в сумі 5 896,02 грн та зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області сформувати та надати до відповідного головного управління Державної казначейської служби України для виконання висновок про повернення безпідставно стягнутих коштів в сумі 5 896,02 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.02.2020 року № Ф-5337-13-05У, яка визнана протиправною та скасована.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 1211,20 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 1088,36 грн.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255, 295 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в сумі 5 896,02 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а, ) сформувати та надати до відповідного головного управління Державної казначейської служби України для виконання висновок про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно стягнутих коштів в сумі 5 896,02 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.02.2020 року № Ф-5337-13-05У, яка визнана протиправною та скасована.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1088,36 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна