Справа № 334/6638/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 334/6638/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року у справі №334/6638/24 (головуючий суддя першої інстанції - Турбіна Т.Ф.) за позовом ОСОБА_1 до командира 2 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Агапова Андрія Олексійовича; Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.08.2024 року звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до командира 2 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Агапова Андрія Олексійовича; Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №2775246 від 07.08.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова ЕНА №2775246 від 07.08.2024 року є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини справи та не прийнято до уваги доводи позивача. Вважає, що опис адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Також вказує, що не вчиняв порушень правил дорожнього руху, тому правових підстав для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього у працівників поліції не було.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №2775246 від 07 серпня 2024 року, прийнятою командиром 2 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Зі змісту постанови вбачається, що 07 серпня 2024 року о 12 год. 02 хв. в м.Запоріжжі по вул.12 квітня - Незалежної України ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI S5», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4.б ПДР (порушення вимог знаків пріоритету), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 122 КУпАП. Прийняте по справі рішення - штраф 340,00 грн..

Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно із пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач - командир 2 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 має спеціальне звання «старший лейтенант поліції», а тому має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення на території Запорізької області.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами і доповненнями) (далі по тексту - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.4 б) ПДР України знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно підпункту 2.2 пункту 2 розділу 33 ПДР України дорожній знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.

Згідно із частиною другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відеозаписом з місця події зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI S5», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив пункт 8.4.б ПДР - порушення вимог знаків пріоритету.

Вказане порушення відображено у спірній постанові, підтверджує зміст такої постанови та спростовує посилання позивача, що він не порушував правил дорожнього руху.

На відеозаписі також зафіксовано процес розгляду справи, в ході якого позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, суть адміністративного правопорушення та прийняте за результатами розгляду справи рішення.

Позивачем ані суду першої ані суду апеляційної інстанції не надано доказів на спростування наведених вище обставин, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач довів правомірність прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року в адміністративній справі №334/6638/24 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року в адміністративній справі №334/6638/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко