Справа № 380/4173/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/4173/24 пров. № А/857/23214/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Єршової Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року (головуючий суддя: Братичак У.В., місце ухвалення м. Львів, повний текст судового рішення складено 16.08.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 , 26.02.2024 звернулося до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області № 503 від 07.02.2024 в частині застосування до ОСОБА_1 старшого лейтенанта поліції, інспектора чергового чергової частини штабу БПСПОП «Львів» дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області № 73 о/с від 07.02.2024 в частині звільнення ОСОБА_1 старшого лейтенанта поліції, інспектора-чергового чергової частини штабу БПСПОП «Львів», зі служби у поліції із 07.02.2024;

- поновити на службі у Національній поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу БПСПОП «Львів» із 07.02.2024 або на іншій рівноцінній посаді;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 07.02.2024 по дату прийняття судом рішення;

- допустити негайне виконання судового рішення у частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі у Національній поліції України на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу БПСПОП «Львів» із 07.02.2024 або на іншій рівноцінній посаді, а також у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Обґрунтовує вказану позовну заяву тим, що ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції, інспектор-черговий чергової частини штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» (далі - БПСПОП «Львів»), відповідно до наказу «Про особовий склад» № 73 о/с від 07.02.2024, виданого Головним управлінням національної поліції у Львівській області із 07.02.2024 був звільнений із займаної посади, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Застосування дисциплінарного стягнення до позивача відбулося відповідно до наказу відповідача № 503 від 07.02.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області». З зазначеного наказу вбачається, що 07.02.2024 до ГУНП у Львівські області надійшов рапорт командира БПСПОП «Львів» ГУНП полковника поліції Романа Кровіцького з приводу можливого порушення службової дисципліни із сторони окремих працівників ГУНП (зокрема і позивача). Також, із цього наказу вбачається, що було проведено службове розслідування (висновок від 07.02.2024), яким встановлено, що, зокрема позивачем було допущено грубе порушення службової дисципліни, що виразилось в обговоренні, критиці та не виконанні п. 1 наказу начальника ГУНП у Львівській області «Про відрядження поліцейських БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області від 06.02.2024 № 10 дск. Відповідно, дисциплінарна комісія під час визначення виду стягнення врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби, а також врахувала те, що за результатами проведеного службового розслідування, пом`якшуючих обставин в діях окремих працівників БПСПОП «Львів» не встановлено, тому дисциплінарна комісія дійшла висновку, що вчинений працівниками поліції (зокрема і позивачем) дисциплінарний проступок вважати грубим порушенням службової дисципліни.

Відповідно до п. 3 Наказу № 503 від 07.02.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» вбачається, що за грубе порушення службової дисципліни, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про національну поліцію», п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту національної поліції України, підпункту 1.1 пункту 1 наказу начальника ГУНП у Львівській області від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейський БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області», відповідно в межах наданих повноважень та відповідно до закону, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у формі звільнення.

Позивач з викладеними вище наказами та висновками до яких дійшов відповідач незгідний, вважає їх протиправними та такими, що прийняті з порушенням чинного законодавства, встановленої законом процедури, без належного, повного, всебічного вивчення обставин, доказів, пом`якшуючих обставин та інших фактичних обставин, які були залишені відповідачем поза увагою в ході службового розслідування, що призвело до неправильного висновку, а саме: нібито позивачем було грубо порушено службову дисципліну, що потягнуло за собою застосування до позивача крайньої міри дисциплінарного стягнення звільнення зі служби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги позивач покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідачем, 12.11.2024 подано додаткові пояснення у справі, в яких просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача Чубик Б.Г., у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача Лиса Н.В., у судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області (далі - БПСПОП «Львів»).

Начальником ГУНП у Львівській 06.02.2024 прийнято наказ № 10 о/с дск про службове відрядження, яким затверджено список поліцейських батальйону особливого призначення, серед яких вказаний позивач та зобов`язано останніх з 10.02.2024 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) відбути у відрядження в оперативне підпорядкування начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».

З вказаним вище наказом позивача ознайомлено 07.02.2024, що підтверджується його підписом про ознайомлення.

До ГУНП 07 лютого 2024 року за вх. № Рп - 63 надійшов рапорт командира БПСТОП «Львів» ГУНП полковника поліції Романа Кровіцького про те, що на виконання вказівок керівництва НПУ, ГУНП у Львівській області, 07.02.2024 у приміщенні ГУНП у Львівській області, за адресою пл. Григоренка, 3 в м. Львові було зібрано особовий склад підрозділу та роз`яснено вимоги документів, зокрема вимоги наказу ГУНП у Львівській області від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейських БПСПОП ГУНП у Львівській області», однак всупереч вимогам чинних нормативних документів, зокрема Дисциплінарного статуту Національної поліції, Присяги поліцейського, окремі працівники батальйону відмовились виконувати згаданий наказ та вибути у службове відрядження до визначеного наказом місця (Далі - місце дислокації), що свідчить про грубе порушення службової дисципліни.

Наказом ГУНП у Львівській області № 502 від 07.02.2024 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП, що виразилося у невиконанні наказу ГУНП у Львівській області та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами службового розслідування, 07.02.2024 складено висновок, згідно з яким дисциплінарна комісія, окрім іншого, встановила вчинення позивачем грубого порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції У країни, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 ч. 1 розділу 7 «Положення про підрозділи поліції особливого призначення», затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987, підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», що виразилося у обговоренні, критиці та невиконанні вимог пункту 1 наказу начальника ГУНП у Львівській області від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейських БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області», відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII. Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування вважати такими, що підтвердилися.

Наказом ГУНП у Львівській області від 07.02.2024 № 503 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, застосовано до інспектора-чергового чергової частини батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області № 73 о/с від 07.02.2024 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Позивач вважає, що накази ГУНП у Львівській області № 503 та № 73 о/с від 07.02.2024 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному випадку начальником ГУНП незважаючи на посередню характеристику позивача, наявність у нього відзнак та відсутність дисциплінарних стягнень, але враховуючи факт вчинення дисциплінарного проступку у вигляді прямої відмови виконувати наказ керівництва, в умовах воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією проти України, обґрунтовано прийнято накази про застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення та звільнення останнього зі служби в поліції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частиною 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VІІІ, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 24 Закону № 580-VІІІ передбачено додаткові повноваження поліції.

Так, за приписами ч.ч. 2-3 цієї статті Закону № 580-VІІІ, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, можуть підпорядковуватися за рішенням керівника поліції відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закон № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ст. 11 Дисциплінарний статут, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Так, статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч. 3 ст.26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч. 5 ст. 26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Аналіз наведених правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є факт порушення службової дисципліни, необхідно встановити вину такої особи, за результатами проведення дисциплінарного провадження, також, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку шкоду завдано ним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06.02.2024 начальником ГУНП у Львівській прийнято наказ № 10 о/с дск про службове відрядження, яким затверджено список поліцейських батальйону особливого призначення, серед яких вказаний позивач та зобов`язано останніх з 10.02.2024 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) відбути у відрядження в оперативне підпорядкування начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».

З цим наказом позивач ознайомився 07.02.2024, що підтверджується його підписом про ознайомлення.

Однак, 07 лютого 2024 року до ГУНП за вх. № Рп 63, надійшов рапорт командира БПСТОП «Львів» ГУНП полковника поліції Романа Кровіцького про те, що на виконання вказівок керівництва НПУ, ГУНП у Львівській області, 07.02.2024 у приміщенні ГУНП у Львівській області, за адресою пл. Григоренка, 3 в м. Львові було зібрано особовий склад підрозділу, зокрема, для ознайомлення з вимогами наказу ГУНП у Львівській області від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейських БПСПОП ГУНП у Львівській області».

Наказом ГУНП у Львівській області № 502 від 07.02.2024 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП, що виразилося у невиконанні наказу ГУНП у Львівській області та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами службового розслідування, 07.02.2024 складено висновок, згідно з яким дисциплінарна комісія, встановила вчинення позивачем грубого порушення службової дисципліни та вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції У країни, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 ч. 1 розділу 7 «Положення про підрозділи поліції особливого призначення», затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987, підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», що виразилося у обговоренні, критиці та невиконанні вимог пункту 1 наказу начальника ГУНП у Львівській області від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейських БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області», відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Отже, всупереч вимогам чинних нормативних документів, зокрема Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції, Присяги поліцейського, позивач відмовився виконувати наказ від 06.02.2024 № 10 о/с дск та вибути у службове відрядження до визначеного наказом місця дислокації, що на думку суду апеляційної інстанції свідчить про грубе порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у частині 1 статті 64 Закону № 580-VIII закріплено текст присяги поліцейського, зміст якої полягає у тому, що особа, яка вступає на службу в поліції усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 22.10.2019 у справі № 480/3950/18, від 13 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.000121, від 22 липня 2021 року у справі № 580/1954/20 неодноразово наголошувалось, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Отже, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що події, які мали місце 07.02.2024, зокрема відмова виконувати наказ від 06.02.2024 № 10 о/с дск та вибути у службове відрядження, свідчать про порушення позивачем службово-дисциплінарної норми поведінки працівника поліції, які підривають, як авторитет самого поліцейського, органів поліції, так і держави в цілому.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що такі дії позивач, як працівник поліції особливого призначення, вчинив під час дії правового режиму воєнного стану у період дії якого, на нього покладено додаткові обов`язки щодо захисту суверенітету України та її територіальної цілісності, відсічі збройної агресії проти України та участі в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій, що за своїм характером несумісні з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання у подальшому ним своїх службових обов`язків.

Щодо покликання позивача, що він не міг виконати наказ від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейських БПСПОП ГУНП у Львівській області» у зв`язку з сімейними обставинами, оскільки у нього хвора мати, яка перенесла дві операції та не ходить, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки ні під час службового розслідування, ні під час розгляду справи у суді, позивач не надав належних документальних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Щодо покликання позивача, що не було правових підстав для виконання наказу від 06.02.2024 № 10 дск «Про відрядження поліцейських БПСПОП ГУНП у Львівській області» у зв`язку з виведенням його 02.02.2024 поза штат, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги. Оскільки, згідно з ч. 6 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов`язаний виконувати обов`язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов`язки.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції, надаючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, дійшов висновку, що в межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, яка виразилася у невиконанні наказу від 06.02.2024 № 10 о/с дск, що свідчить про грубе порушення службової дисципліни, шкідливих наслідків, причинного зв`язку між ним і дією порушника, висновки службового розслідування, наказ № 503 від 07.02.2024 та № 73 о/с від 07.02.2024 відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованих рішень, а тому скасуванню не підлягають.

В діях позивача, на переконання суду апеляційної інстанції, наявний беззаперечний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Крім цього, у відповідності до Дисциплінарного статуту відповідач має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Отже, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваних наказів, відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог, щодо поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, оскільки такі є похідними від правомірного винесення цих наказів.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі № 380/4173/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін
У зв`язку з перебування судді ОСОБА_2 у відрядженні з 24.11.2024 по 01.12.2024 та перебуванням 02.12.2024 у відпустці, повний текст судового рішення складено та підписано 03.12.2024.