Справа № 380/8380/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 рокусправа № 380/8380/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), в якій просить:

- визнати протиправним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 31.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період проходження військової служби з 01.06.2023 по 31.12.2023. Однак відповідач не підготував відповідні документи для її нарахування та виплати, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою також зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) надати суду належним чином засвідчені копії наступних документів:

- витягу з наказу про зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу;

- бойові розпорядження що стосуються ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- витяги з Журналу бойових дій стосовно участі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в бойових діях за період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) із зазначенням всіх складових за період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- накази про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди у порядку Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 31.12.2023

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 15.05.2024, до якого долучив витребувані судом докази та просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказує, що відповідно до положень абзаців 15-16 пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок №260) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, зокрема, в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Відповідно, виплата Позивачу додаткової винагороди (в розмірі 30 000 гривень) могла здійснюватися лише за ті місяці, в яких він був включений до бойових розпоряджень відповідача. Водночас, за місяці, коли позивача не було включено до бойових розпоряджень, та відповідно не було залучено до виконання бойових (спеціальних) завдань, жодних правових підстав для виплати йому додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень не було.

Відповідно до положень абзацу 27 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 додаткова винагорода виплачується, зокрема, також в розмірі 6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби. Ці положення (абзацу 27) застосовуються з 01 червня 2023 року (тобто мають зворотну дію в часі) згідно пункту 4 Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023 року. З урахуванням цього (після набрання чинності відповідними змінами) в жовтні місяці військовослужбовці строкової служби почали отримувати додаткову винагороду розміром 6000 грн, зокрема, за минулі місяці (з червня 2023) незалежно від включення до бойових наказів (розпоряджень).

При аналізі даних Довідки щодо виплат грошового забезпечення за період, в рамках якого відбувається оспорювання за позовом, слідує, що виплати додаткової винагороди здійснюються за попередній місяць (або навіть за декілька, як у випадку зі змінами згідно пункту 4 Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023). Крім того, пропорційність виплати винагороди означає, що за місяці в яких військовослужбовець знаходився у відпустці, додаткова винагорода буде виплачена у відповідній частині.

Згідно з абзацом 32 пункту 2 розділу XXXIV Порядку 260 військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, які одночасно мають право на отримання додаткової винагороди за різними умовами, ця додаткова винагорода виплачується в більшому розмірі. Тобто за місяці, коли військовослужбовець має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн та в розмірі 6000 грн, йому має бути виплачено за відповідний місяць саме 30000 грн. З урахуванням викладеного, істотними обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, є обставини залучення позивача до виконання бойових (спеціальних) завдань, включення його до бойових розпоряджень.

Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у місяцях, за які він не отримував додаткової винагороди 30000 грн. згідно Порядку №260. Водночас, позивач, вказуючи на залучення його до виконання бойових завдань у період з 01.06.2023 по 31.12.2023, не надає жодних доказів цих обставин. Відповідач вважає, такі твердження є порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 44, частини 6 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач очевидно володіє інформацією щодо того, коли він залучався до виконання бойових завдань, а коли ні. Таким чином, вимоги позивача щодо виплати йому додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень згідно Порядку №260 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову строкову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 - Військова частина НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами та підтверджується витягом з наказу відповідача від 08.10.2021 №214.

Довідкою Військової частини НОМЕР_1 №9424 від 09.05.2024 підтверджується, що позивач проходить службу у відповідача з 08.10.2021 до теперішнього часу, також відповідач повідомив про суми нарахованого йому грошового забезпечення за спірний період, а саме:

червень 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 30000,00 грн;

липень 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 30000,00 грн;

серпень 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 0,00 грн;

вересень 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 0,00 грн;

жовтень 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 15096,78 грн;

листопад 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 6000,00 грн;

грудень 2023 року сума грошового забезпечення 420,00 грн, сума нарахованої додаткової винагороди 28400,00 грн;

січень 2024 року сума грошового забезпечення 420,00грн, сума нарахованої додаткової винагороди 30000,00 грн.

Пунктом 1 наказу відповідача від 15.07.2023 №1297 та додатком 1 до нього підтверджується нарахування та виплата особовому складу, у т.ч. позивачу додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01.06.2023 по 30.06.2023.

Пунктом 570 наказу відповідача від 17.10.2023 №1954 та додатком 570 до нього підтверджується нарахування та виплата особовому складу, у т.ч. позивачу додаткової винагороди в розмірі 6000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.07.2023 по 31.07.2023.

Пунктом 568 наказу відповідача від 17.10.2023 №1954 та додатком 568 до нього підтверджується нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 6000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.08.2023 по 02.08.2023 та з 18.08.2023 по 31.08.2023.

Пунктом 479 наказу відповідача від 17.10.2023 №1954 та додатком 479 до нього підтверджується нарахування та виплата особовому складу, у т.ч. позивачу додаткової винагороди в розмірі 6000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.09.2023 по 30.09.2023.

Пунктом 310 наказу відповідача від 20.11.2023 №2162 та додатком 310 до нього підтверджується нарахування та виплата особовому складу, у т.ч. позивачу додаткової винагороди в розмірі 6000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.10.2023 по 31.10.2023.

Пунктом 582 наказу відповідача від 21.12.2023 №2368 та додатком 582 до нього підтверджується нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 6000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.11.2023 по 02.11.2023.

Пунктом 40 наказу відповідача від 21.12.2023 №2368 та додатком 40 до нього підтверджується нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 03.11.2023 по 30.11.2023.

Пунктом 343 наказу відповідача від 22.01.2024 №146 та додатком 343 до нього підтверджується нарахування та виплата особовому складу особовому складу, у т.ч. позивачу додаткової винагороди в розмірі в розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01.12.2023 по 31.12.2023.

Вказані вище відомості також підтверджуються рапортами командира 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 : від 03.07.2023, від 07.10.2023, від 09.12.2023, від 08.01.2024.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не було виплачено додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, суд виходить з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон України №2232-XII).

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок згідно з ч.3 ст.1 Закону №2232-XII включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Початком проходження військової служби згідно з ч.1 ст.24 Закону України №2232-XII вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу, 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних, 4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, 5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, 6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Закінченням проходження військової служби відповідно до абзацу першого ч.3 вказаної статті Закону вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, відповідно до ч.1 ст.43 Закону України №2232-XII здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ст.12 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У статті 2 Закону №2011-XII акцентовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Абзацом першим ст. 9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) згідно зі ст.19 Закону України №2011-XII можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, відповідно до ст.23 Закону України №2011-XII здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Оскільки спірні правовідносини виникли в період воєнного стану щодо додаткової грошової винагороди, суд врахував, що на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України виніс постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), редакція якої протягом спірного періоду неодноразово змінювалася.

Пунктом першим вказаної Постанови установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

На виконання ст.9 Закону України №2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Міністерство оборони України видало наказ від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, яким затвердило Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260), який для спірних правовідносин діє в редакції станом на 31.01.2023 та 29.09.2023. (наступні Зміни внесені 31.03.2023 шляхом доповнення Порядку №260 розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», що для спірного періоду не застосовується).

Згідно з пунктами 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах, зокрема 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу XXXIV Порядку №260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Наказом Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566 внесено зміни до Порядку №260, зокрема абзацом двадцять сьомим пункту 2 розділу XXXIV встановлено, що додаткова винагорода виплачується, також в розмірі 6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Положення абзацу 27 застосовуються з 01 червня 2023 року, тобто мають зворотну дію в часі.

З урахуванням вказаного, після набрання чинності відповідними змінами, в жовтні місяці військовослужбовці строкової служби почали отримувати додаткову винагороду розміром 6000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби, зокрема, за минулі місяці (з 01 червня 2023 року), незалежно від включення до бойових наказів (розпоряджень).

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, необхідно також дійти висновку, що виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 здійснюються за попередній місяць, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. При цьому, у випадку зі змінами, внесеними згідно з пунктом 4 Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023, виплата такої додаткової винагороди військовослужбовцям строкової служби у жовтні 2023 року здійснювалася також і за попередні місяці, починаючи з червня 2023 року.

Крім того, пропорційність виплати додаткової винагороди означає, що за дні, в яких військовослужбовець безпосередньо не проходив військову службу або ж не був залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань, така буде виплачена у відповідній частині.

За вказаних обставин суд акцентує, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах відповідно до ч.1 ст.9 КАС України здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, згідно з абзацом 32 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, які одночасно мають право на отримання додаткової винагороди за різними умовами, ця додаткова винагорода виплачується в більшому розмірі. Тобто за місяці, коли військовослужбовець має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн та в розмірі 6000 грн, йому має бути виплачено за відповідний місяць саме 30000 грн.

Так, при аналізі даних довідки щодо виплати позивачу грошового забезпечення №9424 від 09.05.2024 за спірний період, а також наданих відповідачем наказів, додатків до них та рапортів, судом встановлено, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена додаткова винагорода згідно з Постановою №168 за червень 2023 року у липні 2023 року - 30000,00 грн, за грудень 2023 року у січні 2024 року - 30000,00 грн у розрахунку 30000,00 грн пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01.06.2023 по 30.06.2023, а також з 01.12.2023 по 31.12.2023 відповідно.

За листопад 2023 року у грудні 2023 року позивачу було виплачено 28400,00 грн додаткової винагороди. Зокрема, 400,00 грн згідно з пунктом 582 наказу відповідача від 21.12.2023 №2368 та додатком 582 до нього у розрахунку 6000,00 грн на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.11.2023 по 02.11.2023. Крім того, 28000,00 грн згідно з пунктом 40 наказу відповідача від 21.12.2023 №2368 та додатком 40 до нього у розрахунку 30000,00 грн на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 03.11.2023 по 30.11.2023.

За жовтень 2023 року у листопаді 2023 року позивачу було виплачено 6000,00 грн пропорційно часу проходження служби з 01.10.2023 по 31.10.2023.

У жовтні 2023 року в довідці №9424 від 09.05.2024 відображені відомості про виплачену позивачу суму додаткової винагороди в загальній сумі 15096,78 грн, серед яких:

6000,00 грн за вересень 2023 року у розрахунку 6000,00 грн пропорційно часу проходження служби з 01.09.2023 по 30.09.2023;

6000,00 грн за липень 2023 року у розрахунку 6000,00 грн пропорційно часу проходження служби з 01.07.2023 по 31.07.2023;

3096,78 грн за серпень 2023 року у розрахунку 6000,00 грн пропорційно часу проходження служби з 01.08.2023 по 02.08.2023 та з 18.08.2023 по 31.08.2023.

Встановлені вище обставини підтверджуються вказаними вище наказами відповідача від 15.07.2023 №1297, від 17.10.2023 №1954, від 20.11.2023 №2162, від 21.12.2023 №2368, від 22.01.2024 №146 та рапортами командира 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2023, від 07.10.2023, від 09.12.2023, від 08.01.2024.

Вказані вище відомості свідчать, що позивач отримав грошове забезпечення за період з 01.06.2023 по 31.12.2023 у підвищеному розмірі та не спростував періоду (кількість днів), за який його отримав. При цьому відсутні належні, достовірні та допустимі докази перебування позивача у районах ведення воєнних (бойових) дій та участі у вказаних вище заходах більшу кількість днів, у спірному періоді, аніж фактично оплачено, що передбачає нарахування додаткової спірної виплати у підвищеному розмірі.

В матеріалах справи відсутні відомості про бойові накази (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь позивача у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, які би підтвердили неналежне обчислення кількості днів, відпрацьованих позивачем для виконання безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій, з якими чинне законодавство передбачало виплату доплати у підвищеному розмірі.

Допустимі докази неналежного виконання командуванням службових обов`язків щодо складання первинних документів про фактичне виконаних позивачем завдань, у т.ч. фактичне виконання позивачем саме бойових завдань у липні, серпні, вересні, жовтні 2023 року, а також за 2 дні листопада 2023 року, відсутні. Посилання позивача на порушення його прав відповідачем не підтверджені. Належних і достовірних доказів неналежного виконання посадовою особою відповідача службових обов`язків щодо обліку несення служби позивачем у заявлений спірний період суду не надано. Отже, позовні вимоги про визнання протиправним не нарахування та не виплату позивачу передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, пропорційно в розрахунку на місяць, за період з 01.06.2023 по 31.12.2023 та зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна