Справа № 420/17382/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.03.2024 № 11816/15-32-24-07.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що з приводу перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, то актом перевірки встановлено день фактичного подання перевіряємої декларації 13.12.2022, при граничному строку подання до 20.07.2022. Строк в 30 календарних днів, визначений п.76.3 ст. 76 ПК України, за яким камеральна перевірка податкової декларації … може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, що настають за днем фактичного подання декларації, закінчився 13.01.2023. Щодо перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік, то актом перевірки встановлено день фактичного подання перевіряємої декларації 03.05.2023, при граничному строку подання до 01.05.2023. Строк в 30 календарних днів, визначений п.76.3 ст. 76 ПК України, за яким камеральна перевірка податкової декларації … може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, що настають за днем фактичного подання декларації, закінчився 03.06.2023. Але камеральна перевірка податкових декларацій була проведена контролюючим органом у лютому 2024 р, тобто після закінчення визначеного податковим законодавством строку.

Тобто, вказано у позові, законодавцем розмежовуються випадки проведення камеральної перевірки податкової декларації (30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання) та інші випадки, до яких можна віднести, наприклад, проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного ст.102 ПК України, тобто не пізніше закінчення 1095 дня (з дня сплати). Також, позивач зазначає, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, за п. 69.2 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України, проведення камеральних перевірок не зупинялось та не зупиняється, тож підстав для зміни строку, визначеного ч.1 п. п.76.3 ст. 76 ПК України немає. Вказане, як стверджує позивач, свідчить про порушення контролюючим органом строку та порядку проведення камеральної перевірки податкових декларації про майновий стан і доходи позивача за 2021 та 2022 роки.

11.06.2024 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25.06.2024 року (вх.№ ЕС/25973/24) від представника Головного управління ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, в якому вказано, що контролюючий орган не згоден з позицією позивача в повному обсязі та вважає її необґрунтованою.

З покликанням на фактичні обставини справи, Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено відповідно до норм чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

26.06.2024 року (вх.№ЕС/26185/24) від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Станом на дату вирішення даної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку, щодо своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 та 2022 роки.

За результатами даної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт від 19.02.2024 року №5583/15-32-24-07.

Перевіркою встановлено порушення граничного строку подання:

- податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік (граничний строк подання 20.07.2022 року, дата фактичного подання 13.12.2022 року);

- податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік (граничний строк подання 01.05.2023 року, дата фактичного подання 03.05.2023 року).

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем було подано заперечення, які у зав`язку із порушенням терміну їх подання залишено без розгляду листом №3277/КПР/15-32-24-07-10 від 21.03.2024 року.

На підставі акту перевірки від 19.02.2024 року №5583/15-32-24-07 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.03.2024 року №11816/15-32-24-07, яким на підставі п.54.3 ст.54 ПК України застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680,00 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 26.03.2024 року №11816/15-32-24-07 позивачем було подано скаргу, яка рішенням Державної податкової служби України від 16.05.2024 року №14407/6/99-00-06-01-03-06 залишена без задоволення, а податкове повідомлення- рішення без змін.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 26.03.2024 року №11816/15-32-24-07, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції.

Згідно з п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.49.18.4 п.49 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, - до 01 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього кодексу.

Згідно із положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Згідно з п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п.76.2 ст.76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з п.76.4 ст.76 ПК України камеральні перевірки з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу, проводяться з урахуванням вимог статті 39-3 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За вказаних обставин ПК України передбачає чіткий строк проведення камеральної перевірки податкової звітності платника податків, який не підлягає поновленню чи продовженню.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка вкладена у постнові від 29.10.2019 року у справі № 815/8539/13-а норми Податкового кодексу України, обмежуючи строки проведення виїзних податкових перевірок, тим самим встановлюють межі контролю з боку фіскального органу за господарською діяльністю платників та забезпечують паритет публічного та приватноправового інтересу учасників економічної діяльності. З настанням та закінченням строку закон пов`язує виникнення, зміну та припинення суб`єктивних прав та обов`язків сторін, а тому сплив законодавчо установленого строку є юридичним фактом, що припиняє відповідне правовідношення. У контексті розглядуваних правовідносин правовим наслідком закінчення строку проведення податкової перевірки є втрата податковим органом права на призначення та проведення такої перевірки.

Так, перевіркою встановлено порушення граничного строку подання:

- податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік (граничний строк подання 20.07.2022 року, дата фактичного подання 13.12.2022 року);

- податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік (граничний строк подання 01.05.2023 року.

В той же час, з урахуванням приписів п. 76.3 статті 76 ПК України перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік відповідач мав провести у строк до 19.08.2022 року, а податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік 31.05.2023 року.

Однак, таку перевірку було проведено лише 19.02.2024 року.

Отже, відповідач провів камеральну перевірку податкових декларацій позивача декларації про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки з порушенням вимог п. 76.3 ст.76 ПК України в частині строку проведення камеральної перевірки.

Таким чином, відповідач протиправно провів камеральну перевірку податкової звітності податку на доходи фізичних осіб за 2021 та 2022 роки, на наслідками якої складено акт перевірки від 19.02.2024 року №5583/15-32-24-07.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.02.2020 року по справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень рішень.

Враховуючи протиправність дій відповідача стосовно проведення камеральної перевірки, суд вважає податкове повідомлення рішення від 26.03.2024 № 11816/15-32-24-07 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано докази сплати ним 1211,20 грн. судового збору.

Таким чином, у зв`язку із повним задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. належить стягнути на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.03.2024 № 11816/15-32-24-07.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя O.A. Вовченко