Справа № 752/18548/24
Суддя: Чекулаєв С. О.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/275/24
У Х В А Л А

Іменем України

08.10.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєв С.О.,

за участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування протоколу № 288 про адміністративне правопорушення від 12.08.2024.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом також - відповідач), в якому просив суд,

- скасувати протоколу № 288 про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 складений головним спеціалістом командування (юрист) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.210 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст.210 КУпАП закрити.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що під час отримання ним оновленого військово-облікового документа, уповноваженою особою відповідача було складено протокол № 288 від 12.08.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП).

Незаконність оскаржуваного протоколу на думку позивача полягає в тому, що позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011 року, а тому докази щодо не перебування позивача на військовому обліку - відсутні.

Окрім того позивач зазначає, що 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-IX «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обігу та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», котрим статтю 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Таким чином, на момент, коли у позивача виник обов`язок стати на військовий облік відповідної норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало, а тому, на думку позивача, він не міг вчинити адміністративне правопорушення у період з 2022 року по 19.05.2024.

У зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення вважає складений відносно нього протокол № 288 від 12.08.2024 протиправним та таким що підлягає скасуванню з підстав передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП.

03.09.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О.

06.09.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі з повідомленням (викликом) учасників справи, визначено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, судове засідання призначено на 23.09.2024.

В судове засідання 23.09.2024 позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не надав.

При вирішенні справи, на підставі наявних матеріалів суд встановив, що 12.08.2024 головним спеціалістом командування (юристом) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , був складений протокол №288 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

У протоколі вказано, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та положень постанови КМУ № 1487 щодо перебування військовозобов`язаних на військовому обліку.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки № 1571/2 військово-лікарської комісії від 12.08.2024 солдат запасу ОСОБА_1 , 1994 року народження пройшов медичний огляд Голосіївською ВЛК м. Києва із заключенням про придатність до військової служби.

Згідно копії Посвідчення про приписку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 був прийнятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14.01.2011 проставлена відповідна відмітка у графі «прийняття на військовий облік».

Водночас у процесі розгляду справи суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування протоколу № 288 про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства а справі підлягає закриттю у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із частиною першою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Суд наголошує, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів. Так, зокрема, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (пункт 2 статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суд встановив, що позовними вимогами у поданій до суду позовній заяві є саме скасування протоколу №288 про адміністративне правопорушення від 12.08.2024, який був складений головним спеціалістом командування (юрист) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст.210 КУпАП.

Суд звертає увагу, що особа притягується до адміністративної відповідальності згідно постанови суб`єкта владних повноважень, який уповноважений розглядати відповідну адміністративну справу і чинне адміністративне законодавство передбачає можливість оскарження саме такої постанови, а не протоколу.

Водночас позивач у позовній заяві не просить визнати протиправною та скасувати жодну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі N 199/7360/17 (2-а/199/252/17).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Згідно частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

При зверненні до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що підтверджується Квитанцією ID: 8977-7517-3908-2069 від 21.08.2024.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження в адміністративній справі № 752/18548/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування протоколу № 288 про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 - закрити.

2. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв