Справа № 607/24598/24
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 Справа №607/24598/24 Провадження №2-а/607/463/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Гурзель Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гонта Микола Степанович,

до: Головного управління Національної поліції в Тернопільській області

про: про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гонта М.С., звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою поліцейського Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Сеньковського Д.Ю. серії ЕНА № 3391533 від 01.11.2024 року на неї накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. Відповідно до даної постанови громадянка ОСОБА_1 01 листопада 2024 року о 20.02 год., керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Будного, проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідна та вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки у ній зазначено недостовірні дані щодо транспортного засобу, яким вона керувала, адже не має жодного відношення до автомобіля марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ганта М.С. в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Куриляк М.Г. в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду подала відзив на позовну заяву, в якому просила справу розглядати у її відсутності, а також заперечила проти задоволення позову, вказавши, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, оскільки 01 листопада 2024 року о 20.02 год. остання, керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. При цьому вказала, що у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення допущено технічну помилку у реєстраційному номері транспортного засобу, водночас зазначена описка за доведеності факту вчинення правопорушення не може бути підставою для скасування постанови та не спростовує порушення позивачем вимог п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до відзиву на позов долучено відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівника поліції.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяви учасників судового розгляду про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3391533 від 01.11.2024 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до даної постанови 01 листопада 2024 року о 20.02 год. в м. Тернополі по вул. Будного громадянка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України

жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За проїзд на заборонний сигнал світлофора передбачено відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Однак, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених поліцейським у постанові обставин та не представлено доказів, які підтверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, представником відповідача надано суду аудіовізуальний диск із відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівника поліції, однак вказаним відеозаписом не підтверджується факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, оскільки з нього неможливо достеменно встановити, що ОСОБА_1 проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, адже відеозйомка здійснювалась відеореєстратором службового автомобіля працівників поліції, який в цей час рухався в зустрічному напрямку, при цьому в момент проїзду регульованого пішохідного переходу автомобіля під керуванням ОСОБА_1 службовий автомобіль, яким здійснювалась відеофіксація, знаходився на значній відстані, тому неможливо визначити, на який сигнал світлофору автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїжджав дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія), та беззаперечно встановити чи було нею здійснено проїзд на заборонений «жовтий» сигнал світлофора.

Таким чином зазначений відеозапис не може бути врахований судом як належний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інших доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення суду не надано.

Таким чином, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин, зокрема не представлено належних та допустимих доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений «жовтий» сигнал світлофора.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того встановлено, що у змісті оскаржуваної постанови невірно зазначено відомості щодо номерного знаку транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , адже остання керувала автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , водночас у постанові зазначено номерний знак автомобіля « НОМЕР_1 ».

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3391533 від 01.11.2024 р. слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Крім того при задоволенні позову суд вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 1, 6, 10, 11, 77, 159, 160-163, 286 КАС України, ст.ст. 122, 251, 280, 283, 284, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гонта Микола Степанович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3391533 від 01.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 04 грудня 2024 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Предстаник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, код ЄДРПОУ - 40108720, місцезнаходження вул. Валова, 11, м. Тернопіль.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо