Справа № 320/32696/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Черпака Ю.К.

при секретарі судового засідання Коренко Ю.В.,

за участю:

адвокатів Павлік І.П. і Кайло І.Ю.,- представників позивача Слотюк Л.М.;

Підкови В.Й., - представника відповідача Національного агентства з питань запобігання корупції, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуцола Руслана Валерійовича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Заїць Петро Констянтинович звернувся в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК, Національне агентство, відповідач) про визнання протиправним та скасування «Обґрунтований висновок щодо виявлення ознак кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією» (далі - Висновок) від 04 вересня 2023 року, затвердженого в.о. Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Артемом Ситником.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами порушення її прав та інтересів внаслідок складання відповідачем оспорюваного висновку.

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гуцол Р.В. (надалі - апелянт) подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що оспорюваний Висновок складений відповідачем не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і не має під собою правових законних підстав та підлягає скасуванню. Також, апелянт зазначає, що відповідач, користуючись відсутністю нормативного врегулювання питання здійснення моніторингу способу життя суб`єктів декларування, фактично здійснив перевірку щодо повноти (достовірності) декларації позивача.

В судовому засіданні адвокати Павлік Ірина Петрівна та Кайло Іван Юрійович,- представники позивача ОСОБА_1 , підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 , - представник відповідача НАЗК, заперечує проти апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за належне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року - скасувати, провадження по адміністративній справі №320/32696/23 - закрити, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), розташоване у місті Києві, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження №0000047 від 07 березня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частиною першою статті 3662, частиною першою статті 3685 Кримінального кодексу (далі - КК) України, 08 серпня 2023 року звернулося з листом №ПК/1125/0-23 до НАЗК з проханням в найкоротший строк здійснити моніторинг способу життя суб`єкта декларування ОСОБА_1 і, при виявленні ознак кримінального правопорушення, надати до ДБР зібрані матеріали.

З отриманих Національним агентством від Територіального управління ДБР разом з листом від 08 серпня 2023 року №ПК/1125/0-23 копій документів, які були вилучені у ОСОБА_1 під час обшуку в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 07 березня 2023 року за фактом імовірного внесення позивачем недостовірних відомостей у її щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, вбачається, що зазначені об`єкти нерухомості у 2021 році були відчужені.

Зокрема, зі змісту договору купівлі-продажу квартири від 08 квітня 2021 року слідує, що громадянка РФ ОСОБА_3 , діючи від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі довіреностей від 05 березня 2021 року №№1459-1460, 1455-1456, 1449-1450 здійснила продаж нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . Вартість квартири за договором склала 3800000,00 рос. рублів (екв. 1360400,00 грн).

При цьому, відповідно до умов договору (пункту 2.2) зазначена сума сплачена покупцем до його підписання на розрахунковий рахунок у ПАТ "Банк РНКБ" (Російська Федерація (далі - РФ)), а вказаний правочин визнається актом прийому-передачі відчужуваної квартири.

Також, згідно вилученого ДБР договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 березня 2021 року громадянка РФ ОСОБА_3 , діючи від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 05 березня 2021 року №1459-1460, здійснила продаж нерухомого майна - земельної ділянки площею 800 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Вартість земельної ділянки за договором склала 100000,00 рос. рублів (екв. 38000,00 грн). Відповідно до пункту 6 вказаного договору зазначена сума також сплачена покупцем до підписання цього договору на розрахунковий рахунок у ПАТ "Банк РНКБ" (РФ).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 липня 2021 року громадянка РФ ОСОБА_3 , діючи від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 05 березня 2021 року №1455-1456 здійснила продаж нерухомого майна - земельної ділянки 30 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Вартість земельної ділянки за договором склала 300000,00 рос. рублів (екв. 111300,00 грн). Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що зазначені кошти до його підписання зараховуються на рахунок Ескроу, відкритий в ПАТ "Банк РНКБ " (РФ).

Крім того, листом ДБР від 08 серпня 2023 року №ПК/1125/0-23 також Національному агентству було надано копії довіреностей від 05 березня 2021 року №№1459-1460, 1455-1456, 1449-1450, якими ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уповноважили ОСОБА_3 оформити, зареєструвати та отримати документи, а надалі продати нерухомість, яка розташована на території РФ та належить зазначеним фізичним особам. У вказаних довіреностях зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уповноважують ОСОБА_3 відкривати в будь-якому банку РФ рахунки на ім`я цих фізичних осіб для зарахування грошових коштів, що належать ОСОБА_1 .

Зазначені довіреності були посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ледньовим І.С. та видані 05 березня 2021 року, тобто незадовго до укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а це, на думку ДБР, підтверджує намір ОСОБА_1 та членів її сім`ї продати належне їм нерухоме майно, яке знаходиться в АР Крим, та отримати за це кошти до підписання договорів.

Зміст договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прямо вказує на отримання ними у 2021 році доходу від продажу квартири та двох земельних ділянок на загальну суму 1047164,00 гривні. Разом з тим, відомості про отриманий дохід не зазначено у розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" поданої позивачем щорічної декларації за 2021 рік.

На виконання вимог Територіального управління ДБР, Національне агентство з питань запобігання корупції провело моніторинг способу життя начальника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області ОСОБА_1 , яка відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини першої статті 3 Закону є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також суб`єктом декларування. За результатами вищевказаного моніторингу НАЗК встановлено недостовірні відомості на загальну суму 1713472,74 грн, які не відображені позивачем ОСОБА_1 у щорічній декларації за 2021 рік (унікальний ідентифікатор документа-197846ed-2aca-4a6b-b030-d5d3584c0d30).

Національним агентством було встановлено, що суб`єктом декларування не відображено отриманий позивачем ОСОБА_1 та членами її сім`ї (чоловіком та сином) дохід від продажу нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, яке належить їм на праві власності.

Так, у розділі 3 "Об`єкти нерухомості" щорічної декларації за 2021 рік ОСОБА_1 , у тому числі, зазначила:

"- квартиру загальною площею 71,20 м2, набуту у власність 20.02.2008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (син ОСОБА_1 ) на праві спільної власності у рівних частках - 33%, 33% та 34% відповідно;

- земельну ділянку площею 800 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності;

- земельну ділянку площею 30 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 на праві власності".

Позивач ОСОБА_1 у розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації не зазначила дохід у вигляді заробітної плати її чоловіка ОСОБА_4 на загальну суму 803264,79 грн отриманої ним за 2021 рік, що безпосередньо підтверджується довідкою про його грошове забезпечення від 25 липня 2023 року №21/2/2-1047, виданою Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України.

Крім того, позивач ОСОБА_1 у розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації не зазначила дохід у вигляді пенсії її чоловіка ОСОБА_4 на загальну суму 102470,97 грн, отриманої ним за 2021 рік. Підтвердженням отримання пенсії є Довідка про доходи від 21 серпня 2023 року №260816, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України, яка була надіслана ДБР на адресу Національного агентства листом від 30 серпня 2023 року №11-02-16708/23.

З метою встановлення причини зазначення недостовірних відомостей Національне агентство 15 серпня 2023 року направило позивачу ОСОБА_1 лист-запит про надання пояснень та повідомлення в особистий кабінет суб`єкта декларування, проте станом на 04 вересня 2023 року, - дату прийняття НАЗК оспорюваного Висновку, суб`єкт декларування не скористався правом надати письмові пояснення за фактом внесення недостовірних відомостей до щорічної декларації за 2021 рік.

За таких обставин НАЗК дійшла до висновку, що позивач в декларації за 2021 рік зазначила недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 1713472,74 грн. та 04 вересня 2023 року відповідачем було складено і затверджено Висновок.

Оскільки оспорюваний Висновок НАЗК отримано в межах розслідування кримінальної справи №0000047 від 07 березня 2023 року, то враховуючи попередню вимогу ДБР від 08 серпня 2023 року про здійснення моніторингу способу життя начальника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області ОСОБА_1 , його було направлено до Територіального управління ДБР для приєднання до матеріалів вказаного кримінального провадження.

Не погоджуючись з Висновком НАЗК, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Заїць Петро Костянтинович звернувся до суду першої інстанції з цим позовом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст і порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2024 року №1700-VII. Зокрема, статтею 4 визначено статус НАЗК, яке згідно з частиною першою указаної норми є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Моніторинг способу життя суб`єктів декларування здійснюється Національним агентством на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, а також із медіа та інших відкритих джерел інформації, яка містить відомості про невідповідність рівня життя суб`єктів декларування задекларованим ними майну і доходам.

Порядок здійснення моніторингу способу життя суб`єктів декларування визначається Національним агентством.

Спір у цій справі виник у зв`язку зі складанням 04 вересня 2023 року відповідачем Висновку, зробленого на вимогу ДБР від 08 серпня 2023 року, для всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження №0000047 від 07 березня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частиною першою статті 3662, частиною першою статті 3685 Кримінального кодексу України, за результатами моніторингу способу життя начальника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області ОСОБА_1 , який позивач уважає протиправним.

Частиною третьою статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

На думку колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, встановлені 04 вересня 2023 року за результатом моніторингу обставини підлягають доказуванню та перевірці в рамках кримінального провадження №0000047, у якому з 07 березня 2023 року вирішується питання про притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частиною першою статті 3662, частиною першою статті 3685 КК України.

У даному випадку відповідачем за результатом проведеного на вимогу ДБР моніторингу лише підтверджено декларування позивачем ОСОБА_1 недостовірних відомостей.

На думку колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, суд адміністративної юрисдикції не вправі спростовувати чи підтверджувати наявні в діях особи ознаки кримінального правопорушення, яке до дня звернення в НАЗК з вимогою провести моніторинг понад п`ять місяців розслідувалося ДБР.

Приписами статті 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до змісту статей 1, 2 Кримінально-процесуального кодексу (далі - КПК) України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що оспорюваний Висновок складений 04 вересня 2023 року за результатом моніторингу способу життя начальника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області ОСОБА_1 , яка відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1700-VII є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також суб`єктом декларування, яким встановлено ознаки правопорушення, передбаченого статтею 3662 КК України та відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 514 Закону №1700-VII матеріали стосовно зазначеної особи скеровано до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, для приєднання до матеріалів кримінального провадження №0000047 від 07 березня 2023 року та продовження проведення досудового розслідування з метою притягнення її до кримінальної відповідальності, - належить до компетенції органів, які здійснюють кримінальне провадження.

З огляду на викладене, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав не встановлення обставин за яких оспорюваний висновок порушує права позивача, суд першої інстанції, не надав належної оцінки фактичним обставинам справи та не врахував, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження №0000047 від 07 березня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частиною першою статті 3662, частиною першою статті 3685 КК України, лише 08 серпня 2023 року звернулося з листом №ПК/1125/0-23 до НАЗК з проханням в найкоротший строк здійснити моніторинг способу життя суб`єкта декларування ОСОБА_1 і, при виявленні ознак кримінального правопорушення, надати до ДБР зібрані матеріали. Оспорюваний висновок НАЗК надано лише 04 вересня 2023 року, тобто майже через півроку з початку здійснення ДБР досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 07 березня 2023 року за фактом ймовірного внесення позивачем ОСОБА_1 недостовірних відомостей до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що спірні дії та Висновок НАЗК у даному випадку вона вправі оспорити в рамках кримінального провадження №0000047.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За правилами частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Порушення правил юрисдикції, встановлених статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Наведене у сукупності свідчить, що Київський окружний адміністративний суду при ухваленні 18 червня 2024 року рішення по справі №320/32696/23 допустив порушення норм процесуального права, помилково розглянувши справу, що належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження в адміністративній справі №320/32696/23.

Керуючись статтями 238, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуцола Руслана Валерійовича - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року - скасувати.

Провадження по справі №320/32696/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право оскаржити в порядку кримінального судочинства Висновок Національного агентства з питань запобігання корупції від 04 вересня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Т.Р. Вівдиченко

Ю.К. Черпак

Повний текст постанови складено: 02 грудня 2024 року