Справа № 160/148/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 грудня 2024 рокуСправа №160/148/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 - Богач Віти Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/148/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 160/148/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

За наслідками розгляду зазначеної справи судом було прийнято рішення від 27.02.2024 року, яким адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року з урахуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідного року), з урахуванням раніше виплачених сум;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 687,10 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

22.11.2024 року до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача, в якій вона просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 160/148/24 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року як непрацюючому пенсіонеру.

В обгрунтування зазначеної заяви представник позивача посилається на те, що судом не вирішено питання щодо визначення управлінням ОСОБА_1 як працюючого пенсіонера. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року по справі № 214/1593/17 встановлено, що особа 01.08.1997 року постійно проживає в Ізраїлі, отже не може бути визначена як працююча в Україні. Останнім записом в трудовій книжці ОСОБА_1 є запис № 15 від 08.12.1990 року про звільнення. Тобто, управління повинно призначити пенсію позивачу як непрацюючому пенсіонеру. З урахуванням наведеного, просить суд задовольнити вимоги заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року призначено розгляд заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами 04.12.2024 року.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зважаючи на те, що рішення суду від 27.02.2024 року у даній справі винесено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні), то і заяву про ухвалення додаткового рішення суд розглядає у письмовому провадженні.

Особливості ухвалення додаткового судового рішення визначені статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, пунктом 1 частини 1 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Відтак, законодавець допускає можливість ухвалення додаткового судового рішення, зокрема й у разі, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

Зі змісту поданої представником позивача заяви слідує, що судом не вирішено питання щодо визначення управлінням ОСОБА_1 як працюючого пенсіонера.

Надаючи правову оцінку обставинам, що викладені заявником у заяві про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з адміністративного позову позивача, в останньому відсутні обґрунтування факту наявності у позивача статусу «непрацюючої особи».

Крім того, позивачем в межах даної справи не було подано до суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт наявності у позивача статусу непрацюючого пенсіонера.

Також, як свідчать обставини адміністративної справи №160/148/24, предметом оскарження у позовній заяві визначено дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року з урахуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обгрунтовуючи такі дії відповідач у листі від 30.10.2022 року №53528-42752/А-01/8-0400/23 посилався на те, що, інформація про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за період з 07.10.2009 року по 16.10.2016 року та з 10.12.2019 року по 30.04.2023 року надана в таблиці нижче. Відповідно таблиці з 07.10.2009 року управління не здійснює перерахунок розміру пенсії. Крім того, управлінням з грудня 2019 року зменшено розмір пенсії. В протоколі про призначення пенсії від 17.11.2023 року в графі "особливості" зазначено: "не підлягає масовому перерахунку". "Призначено за рішенням суду в твердому розмірі з 07.10.2009 року по 16.10.2016 року". "Не підлягає масовому перерахунку". "Призначено за рішенням суду в твердому розмірі з 10.12.2019 року довічно".

Таким чином, спірним питання в межах даної справи була відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 року із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідного року).

Враховуючи викладене, питання щодо обчислення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, при здійсненні її перерахунку є похідними і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок позивачу пенсії як непрацюючому пенсіонеру.

Отже, спору між ОСОБА_1 та пенсійним органом щодо обчислення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру на час звернення позивача до суду з позовом не існувало, що й не заперечувалося учасниками справи.

На час ухвалення рішення в даній справі відповідач на виконання цього ж рушення суду ще не здійснив перерахунку пенсії, тому суд не може констатувати факт порушення відповідачем прав позивача в частині не вірного перерахунку пенсі, а саме як «працюючому пенсіонеру», а не як «непрацюючому пенсіонеру».

За відсутності між сторонами спірних правовідносин щодо необхідності перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії як непрацюючому пенсіонеру, на переконання суду, така вимога є передчасною, адже суд не може у своєму рішенні врегульовувати правовідносини, що можуть виникнути у майбутньому.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Богач Віти Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/148/24 слід відмовити.

Частиною 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 241-243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Богач Віти Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/148/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна