Справа № 240/18154/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/18154/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 77% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та проведення перерахунку з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. № 5550 від 23.09.2021, виданої станом на 05.03.2019, з основним розміром 70%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення та з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. № 5550 від 23.09.2021, виданої станом на 05.03.2019 у розмірі 77% грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що основний розмір призначеної пенсії був визначений Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення. Однак, після проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 з 01.01.2018 основний розмір пенсії замість встановленого при призначенні розміру 77% відповідних сум грошового забезпечення був безпідставно зменшений до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Також, після проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі рішення суду у справі № 240/34312/23 основний розмір пенсії був визначений як 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення при перерахунку з 01.01.2018 та з 01.04.2019 основного розміру призначеної пенсії вважає протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду відповідач направив відзив на адміністративний позов з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки перерахунок пенсії позивача проведено у відповідності до вимог ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо максимального розміру пенсії, а саме - у розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Підстав для обчислення позивачу пенсії у розмірі 77% немає.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Пенсія призначена в розмірі 77% грошового забезпечення (вислуга років 29).

У подальшому, з 01.01.2018 позивачу перерахована пенсія в розмірі 70% грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.01.2018 позивачу здійснено перерахунок пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 в розмірі 70% грошового забезпечення.

Окрім цього, з матеріалів справи встановлено та не заперечується учасниками справи, що відповідачем на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 № 240/34312/23 здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. № 5550 від 23.09.2021, виданої станом на 05.03.2019 , в основному розмірі 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії до 70% сум грошового забезпечення, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ, регулює Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачу призначена пенсія відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка з дати її призначення становила 77% від сум грошового забезпечення.

У подальшому до статті 13 Закону № 2262-XII внесено ряд змін. Зокрема, в дану норму Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80 % від відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивачу) встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 висловила позицію, що застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та від 21.02.2018 № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18 зазначила, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Згідно із частинами 5, 6 статті13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідачем неправомірно застосована норма, що визначає розмір пенсії у відсотковому відношенні від суми грошового забезпечення, яка діяла на момент перерахунку пенсії. Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XIІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, виходячи із наданих частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 77 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку з 01.01.2018 та з 01.04.2019 , та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 та здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. № 5550 від 23.09.2021 у розмірі 77% грошового забезпечення.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 77 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку з 01.01.2018 та з 01.04.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 та з 01.04.2019 згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. № 5550 від 23.09.2021 у розмірі 77% грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 03 грудня 2024 р.

03.12.24