Справа № 620/10965/24
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року Чернігів Справа № 620/10965/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Волинської митниці, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості від 06.05.2024 №UA205050/2024/000084/1;

визнати протиправною картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації №UA205050/2024/000426.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що позивачем до митного органу надані всі необхідні документи для проведення процедури декларування, які не містять розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять наявних ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. За таких обставин вважає, що оскаржуване рішення є протиправними та підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Ухвалою суду надано термін для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 відмовлено у клопотанні представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.10.2024 зобов`язано позивача надати суду додаткові докази.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що в наданих позивачем документах для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності. Отже, при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

05 грудня 2023 року між TANGSHAN OCEAN COLORS TRADING COMPANY (продавець) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено Контракт № 051223-1 (далі Контракт № 051223-1), умовами якого передбачено, що продавець зобов`язується виготовити та поставити, а покупець прийняти та сплатити товар в асортименті, кількості, за ціною згідно специфікації, що є невід`ємною частиною цього контракту (пункт 1.1 Контракту № 051223-1). Ціни на товар, зазначений у специфікаціях, розуміється на умовах постачання FOB Тяньцзинь (пункт 2.1 Контракту № 051223-1). Умови переходу права власності визначається відповідно до ІНКОТЕРМС-2010 відповідно до умов постачання у п. 1.2 (пункт 4.2 Контракту № 051223-1). Термін закінчення дії контракту до 31 грудня 2026 року (пункт 7.6 Контракту № 051223-1) (а.с. 27-28).

У специфікації № 1 від 05.12.2023 до Контракту № 051223-1 визначено асортимент товару на загальну суму 14 096,64 дол.США, визначено умови поставки FOB Тяньцзинь (а.с. 29).

Згідно з інвойс від 20.12.2023 № ТОС20231220 вартість товару становить 14 096,64 дол.США, порт навантаження Тяньцзинь (а.с. 14).

З платіжної інструкції в іноземній валюті від 06.12.2023 № 2 вбачається, що позивач перерахував TANGSHAN OCEAN COLORS TRADING COMPANY 14 096,64 USD (а.с. 26).

Позивачем до Волинської митниці було подано: митні декларації № 24UA75U7 та № 24UA21U0 (а.с.16-17, 80-82).

У довідці від 04.04.2024 № -0039 зазначені характеристики товару та зазначено, що товар не суперечить відповідним показникам зазначеним у описі товарів у 31 графі МД № 24UA75U7 (а.с. 21-22).

Під час митного оформлення зазначеної партії товару позивачем визначено митну вартість за основним методом - за ціною договору (контракту).

Волинською митницею 06.05.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2024/000084/1, відповідно до якого скорегована ціна килимів з синтетичних або штучних текстильних матеріалів з коротким ворсом загальна вартість - 13 175,63 дол.США, килимів з синтетичних або штучних текстильних матеріалів без ворса загальна вартість 11 380,75 дол.США (а.с. 23-24).

Підставою для коригування відповідач зазначив:

«Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності. А саме: п. 4.2 Контракту від 05.12.2023 № 051223-1 (далі Контракт) визначено, що момент переходу права власності визначається відповідно до ІНКОТЕРМС-2010 відповідно до умов постачання, зазначених у п. 1.2. У п. 1.2 Контракту відсутня інформація щодо умов поставки, а лише вказано «згідно специфікації». У специфікації від 05.12.2023 № 1 вказані умови FOB Тяньцзинь. У п. 21 Контракту вказано, що ціна на товар, зазначений у специфікаціях, розуміється на умовах постачання FOB Тяньцзинь та в інвойсі від 20.12.2023 № ТОС20231220 вказані теж умови поставки FOB TIANJIN. Проте, декларантом надано додаткову угоду від 21.12.2023 № 3, якою внесено зміни до специфікації від 05.12.2023 № 1, та вказано умови поставки CIF Гданськ Польща, та в графі 20 МД № 24UA21U0 декларантом вказані умови CIF Гданськ PL. З огляду на те, що в Інвойсі та п. 2.1 Контракту передбачені ціни на умовах поставки FOB TIANJIN, а також декларантом не надано інформації щодо вартості розвантаження, завантаження, перевантаження, страхування оцінюваних товарів, - сказане об`єктивно ставить під сумнів включення до митної вартості товарів всіх її невід`ємних складових.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. В п. 3 Контракту вказано, що умови оплати визначаються згідно специфікацій. В специфікації від 05.12.2023 №1 визначені у мови оплати: 100% передоплата. Згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIІІ «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (далі - Постанова № 216). 3 урахуванням викладеного та 100 відс. передоплати, визначеної у специфікації від 05.12.2023 №1, надана колія платіжної інструкції в іноземній валюті від 06.12.2023 № 2 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінювані товари, оскільки не містить: - обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216: - відміток виконавця надавача платіжних послуг, що свідчать про виконання операцій за такою платіжною інструкцією.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі - Наказ №599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Поставка товарів здійснювалась на підставі договору від 04.03.2024 Nє 05/02 (далі - Договір), укладеного між ФОП ОСОБА_1 (клієнт) та ФОП ОСОБА_2 (перевізник). Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано договір від 04.03.2024 № 05/02 та довідку про транспортні витрати від 13.03.2024 Nє1. Відповідно до п.1.1 Договору від 04.03.2024 №05/02- оплата за перевезення товару узгоджується сторонами в Заявці, яка є невід`ємною частиною договору. Заявку не надано. Довідка про транспортні витрати від 13.03.2024 №1 містить інформацію щодо вартості витрат по перевезенню вантажу за маршрутом м. Гданськ (Польща) - п/п Ягодин (Україна) у розмірі 11535 грн (відстань близько 680 км) та за маршрутом п/п Ягодин (Україна) - м. Чернігів (Україна) у розмірі 26915 гривень (відстань близько 635 км). 3 огляду на зазначене вартість перевезення товарів за межами митної території України менша, ніж вартість перевезення товарів на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країні (Польщі), через яку здійснювалось перевезення товарів. При цьому, визначених Наказом Nє 599 рахунків- фактур, актів виконаних робіт (наданих послуг), банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури, не надано.

Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Згідно ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження заявленої митної вартості товарів, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати : 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; 3) підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи. що мстять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (в тому числі- заявку, коносамент); 5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом протягом визначеного п.3 статті 53 Митного кодексу України 10-ти денного терміну не було надано жодних з витребуваних документів.

Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до п. 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У зв`язку з вищевикладеним на керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, вимогами ч.6 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта., - митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить Товар №1- 6,68 дол. США за м2 (МД від 16.03.2024 року №UA 100180/2024/003422). Товар №2-5,77 дол. США за м2 (МД від 11.10.2023 року №UA 100330/2023/15362).»

Згідно із карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2024/000426 Волинська митниця повідомила позивача про відмову у митному оформлені (випуску) товарів, з таких причин: «Відповідно до п. 6 статті 54 Митного кодексу України № 4495- VІ від 13.03.2012: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст. 53 Митного кодексу України».

Вважаючи спірне рішення відповідача протиправнис та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Частиною 1 статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 3 статті 318 МК України встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. (стаття 49 МК України).

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. (частина 4 статті 58 МК України).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. (частина 5 статті 58 МК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 53 МК України, У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій та шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). (частина 4 статті 53 МК України).

Згідно з частинами 1-3 ст. 54 МУ України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з частиною 3 статті 58 МК України, У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод. (частина 4 статті 64 МК України)

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, на підтвердження числових значень складових митної вартості, а саме: пакувальний лист від 20.12.2023, рахунок фактуру (інвойс) від 20.12.2023 № ТСО20231220, автотранспортна накладна від 11.03.2024 № 428110, рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 19.04.2024 № КТ- UA-2024, висновок від 04.04.2024 № -0039, акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 25.03.2024 № 24UA75U7, банківський платіжний документ від 06.12.2023 №2, контракт від 05.12.2023 № 051223-1, специфікація від 05.12.2023 № 1, додаткова угода від 21.12.2023 № 3, договір про перевезення від 04.03.2024 № 05/02, довідка про транспортні витрати від 13.03.2024 № 1.

Суд погоджується з доводами відповідача, що подані позивачем документи для підтвердження заявленої митної вартості об`єктивно ставили під сумнів включення до митної вартості товарів всіх її невід`ємних складових, з огляду на таке.

Згідно з вимогами статті 53 МК України декларант зокрема має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

Водночас пунктом 4.2 Контракту від 05.12.2023 № 051223-1 визначено, що момент переходу права власності визначається відповідно до ІНКОТЕРМС-2010 відповідно до умов постачання, зазначених у пункті 1.2. У пункті 1.2 вказаного контракту вказано згідно специфікації, а у пункті 21 Контракту вказано, що ціна на товар, зазначений у специфікаціях, розуміється на умовах постачання FOB Тяньцзинь. У специфікації від 05.12.2023 № 1 вказані умови FOB Тяньцзинь. Також в інвойсі від 20.12.2023 № ТОС20231220 вказано порт відвантаження Тяньцзинь, місце доставки не вказано.

Згідно з положеннями Інкотермс термін FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Продавець зобов`язаний: виконати експортне митне оформлення, доставити товар у порт відвантаження та завантажити на борт судна зазначеного покупцем. Покупець зобов`язаний: доставити товар у порт розвантаження, а також виконати імпортне митне оформлення. Тобто, по прибутті товару у порт призначення всі витрати несе покупець. Відповідно до частини 10 статті 58 МК України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Суд звертає увагу, що додаткова угода від 21.12.2023 № 3 до контракту від 05.12.2023 № 051223-1, на яку посилається позивач, як на підставу зміни умов поставки, не містить підпису уповноваженої особи TANGSHAN OCEAN COLORS TRADING COMPANY.

Ураховуючи, що пунктом 7.4 контракту від 05.12.2023 № 051223-1 передбачено, що будь-які зміни та доповнення до цього контракту будуть дійсні лише за умови, якщо вони досконалі у письмовій формі та підписані уповноваженими на те особами сторін та зважаючи на те, що пунктом 1.1 контракту встановлено, що Специфікація є невід`ємною частиною контракту, то зміни до специфікації є дійсними лише, якщо вони підписані уповноваженими на те особами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що додаткова угода від 21.12.2023 № 3 до контракту від 05.12.2023 № 051223-1 не є укладеною, а тому не підтверджує зміни умов поставки зазначені в специфікації.

Також суд критично відноситься до інформації щодо вартості витрат по перевезенню вантажу за маршрутом м. Гданськ (Польща) - п/п Ягодин (Україна) у розмірі 11535 грн (відстань близько 680 км) та за маршрутом п/п Ягодин (Україна) - м. Чернігів (Україна) у розмірі 26915 гривень (відстань близько 635 км), яка міститься в Довідці про транспортні витрати від 13.03.2024 №1 та погоджується з доводами відповідача, що вказано викликає обґрунтовані сумнів щодо достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країні (Польщі), через яку здійснювалось перевезення товарів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі №820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Додаткові документи були витребувані відповідачем від декларанта, зокрема, у зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, але позивачем додаткові документи надані не були.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, застосовано на достатніх підставах.

Натомість відповідно до матеріалів справи та доводів відповідача, митну вартість спірного товару скориговано за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визначених митними органами митних вартостях, а саме відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на аналогічні товари, митне оформлення яких вже здійснено. Митну вартість скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним методом, а саме відповідного наявної у митного органу цінової інформації. При цьому відповідач не зазначає ціну за одиницю товарів, зазначених у порівняльних митних деклараціях.

Статтею 55 Митного кодексу України встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Наведене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 14.08.2018 у справі №821/1617/17 та від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Водночас Волинською митницею у рішенні про коригування митної вартості товарів від 06.05.2024 № UA205050/2024/000084/1 зазначено, що у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта., - митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить Товар №1- 6,68 дол. США за м2 (МД від 16.03.2024 року №UA 100180/2024/003422). Товар №2-5,77 дол. США за м2 (МД від 11.10.2023 року №UA 100330/2023/15362).

Отже відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Наявність лише посилання на МД від 16.03.2024 року №UA100180/2024/003422 та МД від 11.10.2023 року №UA 100330/2023/15362, вказана в якій митна вартість була взята за основу для визначення спірної митної вартості без наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості.

З огляду на зазначене, розрахована відповідачем митна вартість не є доведеною та обґрунтованою.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. У спорах про оскарження акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, що є предметом оскарження позивачем.

На підставі викладеного, суд дійшла висновку про недоведеність митним органом правомірності визначення митної вартості та як наслідок, обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 06.05.2024 №UA205050/2024/000084/1.

Щодо визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA205050/2024/000426, суд зазначає, що у постанові від 23.07.2021 року у справі № 820/3979/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Оскільки оскаржена в судовому порядку картка відмови носить похідний характер від прийнятих рішень про коригування митної вартості, вимогу про визнання її протиправною правомірно визнано судами обґрунтованою».

Відтак, беручи до уваги вказані висновки, адміністративний позов у цій частині також підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 7204,55 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості від 06.05.2024 №UA205050/2024/000084/1.

Визнати протиправною картку відмови Волинської митниці в прийнятті митної декларації №UA205050/2024/000426.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7204,55 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Волинська митниця (вул.Призалізнична, 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область,44350, ).

Повне судове рішення складено 04.12.2024.

Суддя Олена ЛУКАШОВА