Справа № 160/28858/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: з 09.04.1993 р. по 04.05.1993 р.; з 26.09.1994 р. по 21.10.1994 р., з 15.11.1994 р. по 31.12.2023 р. з дня виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 10 лютого 2024 року.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до пільгового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: з 01.07.2000 р. по 31.01.2001 р.; з 01.03.2001 р. по 31.01.2002 р.; з 01.03.2002 р. по 28.02.2003 р.; з 01.04.2003 р. по 31.05.2003 р. з дня виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 10 лютого 2024 року.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заяву про призначення пенсії за віком від 15 квітня 2024 року з урахуванням до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: з 09.04.1993 р. по 04.05.1993 р.; з 26.09.1994 р. по 21.10.1994 р., з 15.11.1994 р. по 31.12.2023 р. та до пільгового стажу періодів роботи, а саме: з 01.07.2000 р. по 31.01.2001 р.; з 01.03.2001 р. по 31.01.2002 р.; з 01.03.2002 р. по 28.02.2003 р.; з 01.04.2003 р. по 31.05.2003 р. з дня виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 10 лютого 2024 року та призначити мені пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з дня виникнення права, з 10 лютого 2024 року, на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 року та проводити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня виникнення права, з 10 лютого 2024 року.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що 15 квітня 2024 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, додатково долучивши підтверджуючий пакет документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 22.04.2024 року позивачеві повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Додатково повідомлено, що позивачеві не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці книжки ім`я не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 ; не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи згідно Довідки АТ «Кривбасзалізрудком» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.04.2024р. №351: з 01.07.2000р. по 31.01.2001р.; з 01.03.2001р. по 31.01.2002р.; з 01.03.2002р. по 28.02.2003р.; з 01.04.2003р. по 31.05.2003р., оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 22.04.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки вона має достатній пільговий та страховий стаж, досягла пенсійного віку та має право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, у зв`язку з чим звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/28858/24 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

04 листопада 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.

05 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

05 листопада 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№44238/24, в якому представник відповідача-2 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.04.2024 року зверталася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме: після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік на кожні 2 роки такої роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, на підставі документів, визначених Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, зокрема, трудової книжки.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці книжки ім`я не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 .

До пільгового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно довідки № 351 від 08.04.2024 року з 01.07.2000 по 31.01.2001. з 01.03.2001 по 31.01.2002, з 01.03.2002 по 28.02.2003 та з 01.04.2003 по 31.05.2003, оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

З урахуванням наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення складав 28 років 9 місяців 1 день, пільговий стаж за списком №2 - 17 років 10 місяців 2 дні.

Станом на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії вона досягла 50 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058.

22 квітня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №55 відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із недосягненням необхідного віку.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що періоди трудової діяльності ОСОБА_1 підтверджуються записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 09 квітня 1993 року.

З довідки АТ «Кривбасзалізрудком» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №351 від 08.04.2024 року підтверджується наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за результатами атестації робочих місць у періоди роботи з 01.02.1996 року по 02.08.2016 року.

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додатково долучивши підтверджуючий пакет документів, зокрема: свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 , свідоцтво про зміну прізвища, свідоцтво про народження дитини № НОМЕР_4 , трудову книжку серії НОМЕР_2 від 09 квітня 1993 року, довідку АТ «Кривбасзалізрудком» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №351 від 08.04.2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 22.04.2024 року позивачеві повідомлено про наступне.

«Відмова про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Призначення пенсії за віком по списку №2.

Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНН заявника:

Адреса реєстрації заявника: АДРЕСА_2

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 15.04.2024

Необхідний вік становить 55 років.

Вік заявника 50 років.

Необхідний страховий стаж становить не менше 20 років у жінок (з них не менше 10 років на зазначених роботах) за списком №2.

Страховий стаж заявника становить - 28 років 9 місяців 1 день.

Пільговий стаж заявника за списком №2 - 17 років 10 місяців 2 дні.

Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці книжки ім`я не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 .

До пільгового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно довідки № 351 від 08.04.2024 року з 01.07.2000 по 31.01.2001, з 01.03.2001 по 31.01.2002, з 01.03.2002 по 28.02.2003 та з 01.04.2003 по 31.05.2003, оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, на підставі документів, визначених Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, зокрема, трудової книжки.

Водночас, на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 №401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 №794, від 08.06.1998 №832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998-2000 років.

Починаючи з 01.07.2000 року обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 року за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794).

З урахуванням зазначених норм, персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим.

Враховуючи вищезазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заявник працює/не працює - працює

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 10.02.2029».

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 22.04.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки вона має достатній пільговий та страховий стаж, досягла пенсійного віку та має право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як передбачено частиною 1 статті 114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".

Відповідності до пункту 2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом встановлено, що періоди трудової діяльності ОСОБА_1 підтверджуються записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 09 квітня 1993 року.

Крім того, з довідки АТ «Кривбасзалізрудком» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №351 від 08.04.2024 року, підтверджується наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за результатами атестації робочих місць у періоди роботи з 01.02.1996 року по 02.08.2016 року.

А отже, відповідачем-2 при розгляді заяви про призначення пільгової пенсії протиправно не зараховано періоди роботи позивача, зазначені у його трудовій книжці, оскільки страховий та пільговий стаж роботи позивача підтверджено належними доказами, що наявні в матеріалах справи.

З метою відновлення порушеного права позивача суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 22.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди.

Оскільки всі записи відображені в трудовій книжці позивача, відтак необхідності витребування довідки про відсутність вказаних записів є помилковим.

У той же час, суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: з 09.04.1993 року по 04.05.1993 року; з 26.09.1994 року по 21.10.1994 року, з 15.11.1994 року по 31.12.2023 року; до пільгового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: з 01.07.2000 року по 31.01.2001 року; з 01.03.2001 року по 31.01.2002 року; з 01.03.2002 року по 28.02.2003 року; з 01.04.2003 року по 31.05.2003 року.

Щодо призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З матеріалів справи вбачається, що необхідний вік відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - становить 55 років.

Вік заявника 50 років.

Необхідний страховий стаж становить не менше 20 років у жінок (з них не менше 10 років на зазначених роботах) за списком №2.

Страховий стаж заявника становить - 28 років 9 місяців 1 день.

Пільговий стаж заявника за списком №2 - 17 років 10 місяців 2 дні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на час звернення з заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи - 28 років 9 місяців 1 день, у тому числі на пільгових умовах за Списком №2 (17 років 10 місяців 2 дні) відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що вона має право на пенсію з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 справа №1-5/2018(746/15) від 23.01.2020.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно прийнято рішення №55 від 22.04.2024 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Зважаючи на те, що відповідач-2 не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, суд вбачає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () з 10 лютого 2024 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, з урахуванням зарахованих періодів страхового та пільгового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Акцент-банк" №103112022 від 28 жовтня 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 22.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 : з 09.04.1993 року по 04.05.1993 року; з 26.09.1994 року по 21.10.1994 року, з 15.11.1994 року по 31.12.2023 року;

- до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 : з 01.07.2000 року по 31.01.2001 року; з 01.03.2001 року по 31.01.2002 року; з 01.03.2002 року по 28.02.2003 року; з 01.04.2003 року по 31.05.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () з 10 лютого 2024 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, з урахуванням зарахованих періодів страхового та пільгового стажу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник