Справа № 120/15357/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 грудня 2024 р. Справа № 120/15357/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Толмчук А.В., розглянувши у письмово заяву про забезпечення позову Фермерського господарства "Сподахівське" до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування припису, постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фермерського господарства "Сподахівське" до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Вінницького районного управління про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 24.09.2024 № 138;

- визнати протиправним та скасувати протокол Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Вінницького районного управління протокол від 04.10.2024 № 0016 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми;

- визнати протиправною постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 22.10.2024 № 06 про накладення на позивача штрафу у розмірі 64000 грн.

Ухвалою від 25.11.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування протоколу від 04.10.2024 № 0016 про порушення ФГ "Сподахівське" Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми.

Ухвалою від 25.11.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві у 5- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути виявлені недоліки.

02.12.2024 представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 24.09.2024 № 124/16.2/2024 та постанови від 22.10.2024 № 06 про накладення на позивача штрафу у розмірі 64000 грн до набранням законної сили судовим рішенням у цій справі.

В обґрунтування вказаної вище заяви позивач зазначає про протиправність оскаржуваних у цій справі припису та постанови. Також, наводячи відповідні аргументи в підтвердження вимог заяви, представник ТОВ "Сподахівське" вказує, що постанова Держпродспоживслужби від 22.10.2024 № 06 є виконавчим документом, на підставі якого органом ДВС може бути розпочато примусове виконання - стягнення штрафу. Починаючи з 06.12.2024 відповідач має право розпочати примусове стягнення на підставі оскаржуваної постанови про накладення на ФГ штрафу у розмірі 64 000 грн, що призведе до неможливості ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, заподіяних цією постановою.

Невжиття заходів забезпечення позову щодо виконання оскаржуваного припису та постанови, позбавить можливості позивача продовжити виконувати роботу елеватора, який сушить зерно та інші сільськогосподарські продукти та виконувати інші договірні зобов`язання у тому числі фінансові перед третіми особами, а також внаслідок дії припису можливе зупинення господарської діяльності підприємства, що зашкодить діловій репутації позивача.

Згідно з аргументами заяви про забезпечення позову ФГ "Сподахівське" вказує, що за наслідками можливого відкриття виконавчого провадження існує очевидна та реальна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ФГ до ухвалення рішення у справі, а невжиття таких заходів може істотно унеможливити ефективне відновлення його порушених прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги те, наведені вище положення процесуального законодавства, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вказую про таке.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів пункту 5 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Так, положення статті 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2020 у справі №580/2403/19 зазначив наступне: …Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти .

У відповідності до частини другої статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, у випадку, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову, у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В даному ж випадку обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, представник позивача крім іншого зазначає, що постанова Держпродспоживслужби від 22.10.2024 № 06 є виконавчим документом, на підставі якого органом ДВС може бути розпочато примусове виконання - стягнення штрафу з ФГ "Сподахівське". Починаючи з 06.12.2024, відповідач має право розпочати примусове стягнення на підставі оскаржуваної постанови про накладення на ФГ штрафу у розмірі 64 000 грн, що призведе до неможливості ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, заподіяних цією постановою.

Також за доводами заявника невжиття заходів забезпечення позову щодо виконання оскаржуваного припису та постанови, позбавить можливості позивача продовжити виконувати роботу елеватора, який сушить зерно та інші сільськогосподарські продукти та виконувати інші договірні зобов`язання у тому числі фінансові перед третіми особами, а також внаслідок дії припису можливе зупинення господарської діяльності підприємства, що зашкодить діловій репутації позивача.

Відносно вимог заяви щодо зупинення дії припису відповідача від 24.09.2024 № 124/16.2/24 слід зауважити на наступному.

Так, предметом позову у цьому спорі є також визнання протиправним та скасування припису ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 24.09.2024 № 124/16.2/24 щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) за актом перевірки від 20.09.2024 № 138. Відповідно до оскаржуваного припису ФГ "Сподахівське" слід усунути виявлені відповідачем порушення у терміни визначені у приписі. Термін виконання припису встановлено залежно від виду порушення, крайній термін виконання визначено до 14.10.2024.

Суддею встановлено, що на час розгляду заяви про забезпечення позову термін дії припису закінчився, та відповідачем винесено постанову від 22.10.2024 № 06, зокрема і за невиконання вимог припису від 24.09.2024 № 124/16.2/24

Наведене свідчить, що заявник просить суд зупинити дію припису, дія вимог якого фактично вичерпана та відповідачем вже застосовано штрафні санкції за невиконання його вимог. Більше того, заявником не наведено жодних аргументів та надано доказів, щодо можливого зупинення господарської діяльності підприємства у разі невиконання вимог згаданого рішення відповідача.

З огляду на наведене доходжу до висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви про такий вид забезпечення позову.

Надаючи оцінку доводам заяви відносно зупинення дії постанови про накладення штрафу від 22.10.2024 № 06 враховую наступне.

Варто вказати, що оскаржувана в межах цього спору постанова про накладення штрафу за порушення пункту 1 частини 1 статті 65 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" від 18.05.2017 № 2042-VIII (далі - Закон № 2042-VIII) є самостійним виконавчим документом, примусове виконання якого здійснюється у порядку, встановленому Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

В свою чергу за нормами частини 22 статті Закону № 2042-VIII постанова у справі, яку не було оскаржено у встановлений законом строк, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова у справі, оскаржена в адміністративному порядку, набирає законної сили через один місяць з дня прийняття рішення, зазначеного у частині двадцятій цієї статті, крім рішення про скасування постанови і закриття справи, яке набирає законної сили з моменту його проголошення. Постанова у справі, оскаржена до суду, набирає законної сили з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Згідно з частиною 23 статті 66 Закону № 2042-VIII штраф підлягає сплаті протягом п`ятнадцяти днів після набрання законної сили постановою про накладення штрафу. Сплата штрафу не звільняє особу, щодо якої винесено постанову у справі, від обов`язку усунення допущеного правопорушення, а також від обов`язку відшкодування пов`язаної з ним шкоди (завданих збитків).

Відповідно до частини 24 статті 66 Закону № 2042-VIII, якщо штраф не сплачено у строк, встановлений частиною двадцять третьою цієї статті, примусове виконання постанови про накладення штрафу здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Суми штрафів зараховуються до державного бюджету.

Отже, Закон № 2042-VIII встановлює п`ятнадцятиденний строк на добровільне виконання рішення органу Держпродспоживслужби та сплату штрафу лише після набрання законної сили постановою про накладення штрафу, у разі несплати штрафу він підлягає стягненню органами державної виконавчої служби у примусовому порядку.

Разом з тим, зважаючи на норми частини 22 статті Закону № 2042-VIII постанова у справі, оскаржена до суду, набирає законної сили з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

В свою чергу слід звернути увагу заявника, що наразі відсутні об`єктивні причини вважати щодо звернення постанови ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 22.10.2024 № 06 до примусового виконання, оскільки таку оскаржено позивачем до суду та наразі вона не набрала законної сили.

Отже відсутні підстави вважати, що може бути відкрито виконавче провадження за оскаржуваним у цій справі рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 22.10.2024 № 06.

При цьому варто також звернути увагу на те, що судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 01.06.2022 у справі № 380/4273/21 уточнила правовий підхід при розгляді питань забезпечення позову у справах про оскарження постанов державних органів, зазначивши, що суд при розгляді заяви про забезпечення позову у справах про оскарження постанов про накладення штрафу має оцінювати всі обставини у сукупності. Суди мають враховувати суму штрафу, майновий стан позивача, чи було пред`явлено постанову до виконання, чи відкрито виконавче провадження тощо. Також мають досліджуватися достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Правова позиція щодо необхідності подання відповідних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, викладена також і в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 640/19275/18, від 19.09.2024 у справі № 440/3038/24.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Представником позивача не наведені обставини, які впливають на співмірність та необхідність забезпечення позову з метою уникнення негативних наслідків, які, в свою чергу, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача.

Зокрема ФГ "Сподахівське" не підтверджено фінансовий стан товариства та його співвідношення із можливими санкціями та наслідками для здійснення господарської діяльності товариства.

Більше того, до заяви про забезпечення позову не долучено жодних документів, які б містили відомості щодо поточних фінансових показників товариства, обсягу оборотних коштів (активів), розміру грошових коштів, розміщених, в тому числі на банківських рахунках, інформацію про наявність або відсутність інших активів тощо.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що вимоги заяви не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06.07.2022 у справі № 380/12789/21, від 29.09.2022 у справі № 380/3826/21, від 19.10.2022 в справі № 640/31944/21.

Посилання заявника на ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів без вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову, то тут слід врахувати те, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, що включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше. Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суддя звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.09.2022 у справі № 160/1609/22 та від 29.09.2022 у справі № 380/3826/21.

Дослідивши аргументи позивача, наведені у заяві про забезпечення позову, слід вказати, що зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень статті 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки заявником не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, доходжу до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства "Сподахівське" про забезпечення адміністративного позову у справі № 120/15357/24.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Томчук Андрій Валерійович