Справа № 520/23814/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 р. Справа № 520/23814/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати суду звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/26576/23 в інтересах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити інфляційні втрати на суму боргу, який є недоплатою за період з 01.04.2019 по 31.03.2024 позивачу розміром 225 362,28 грн., та 3 % річних на користь ОСОБА_1 ;

- накласти на керівника суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідального за виконання рішення по справі №520/26576/23, штраф за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пенсійним органом протиправно не нараховано та не виплачено інфляційні втрати на суму боргу, який є недоплатою за період з 01.04.2019 по 31.03.2024 розміром 225 362,28 грн., та 3 % річних. Крім того, що наявні підстави для накладення на керівника ГУПФУ в Харківській області, відповідального за виконання рішення по справі №520/26576/23 штраф за невиконання рішення суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позов залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду позивачем надано до суду клопотання разом з доданими до нього документами, яким усунуто недоліки позовної заяви.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 10.11.2016 року у розмірі 58% грошового забезпечення. На виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2023 №ФХ124393. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2024 у розмірі 225362,28 грн.

Також зазначено, що відповідач вживав заходи у справі №520/26576/23, а фактична невиплата заборгованості зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання ГУ ПФУ в Харківській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Позивачем надіслано до суду заперечення на відзив, в яких підтримано правову позицію, викладену у позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року по справі №520/26576/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФХ124393 від 24.04.2023 року, виданої станом на 05.03.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФХ124393 від 24.04.2023 року, виданої станом на 05.03.2019,з урахуванням вже виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУМЮ від 29.05.2024 року відкрито виконавче провадження ВП №75158285 з примусового виконання виконавчого листа від 24.11.2023 року по справі №520/26576/23.

У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що на виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2023 №ФХ124393 про розмір грошового забезпечення. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2024 у розмірі 225362,28 грн. Щодо невиплати вказаної заборгованості зазначено, що фактична невиплата заборгованості зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є ПФУ спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

В позовній заяві позивач зазначив про наявність підстав для зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити позивачу інфляційні втрати на суму пенсійної заборгованості у розмірі 225 362,28 грн. та 3% річних, а також надати звіт про виконання судового рішення суду по справі №520/26576/23, а також накладення на керівника ГУПФУ в Харківській області штрафу за невиконання вищевказаного рішення суду.

Ухвалою суду закрито провадження по даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити суму боргу розміром 225 362,28 грн., визначену в результаті перерахунку пенсії на виконання рішення суду. В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд справи.

Отже, розгляду підлягають позовні вимоги в частині зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити позивачу інфляційні втрати, 3% річних та надати звіт про виконання судового рішення суду по справі №520/26576/23, а також накладення на керівника ГУПФУ в Харківській області штрафу за невиконання вищевказаного рішення суду.

По суті спірних правовідносин слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, стягнення з боржника інфляційних втрат регулюється ст. 625 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 у справі № 826/22867/15 зазначив, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

У постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц Великою Палатою Верховного Суду було сформовано висновок, відповідно до якого приписи статті 625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин, сімейних та інших правовідносин, які регулює спеціальне законодавство.

В силу частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Беручи до уваги відсутність договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, суд вважає, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків в даному випадку відсутні. Отже, між позивачем та відповідачем в межах спірних правовідносин не існують цивільні правовідносини, у тому числі й зобов`язального характеру.

Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, як спосіб захисту майнового права та інтересу у цивільно-правових відносинах.

За таких обставин норми Цивільного кодексу України, зокрема, ті, що регулюють наслідки порушення зобов`язань, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, не застосовуються.

Отже, у цій справі відсутні підстави для застосування цивільно-правової відповідальності до відповідача, оскільки правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, є публічними, а не цивільно-правовими.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, яке мало б складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами, належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Оскільки пенсійний орган не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні ст. 625 ЦК України, тому положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які в даному випадку виникли у зв`язку з виконанням судового рішення.

Вказану позицію також підтримано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 року по справі № 520/13575/24.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаний висновок щодо застосування ст. 625 ЦК України узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/871/16, від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити позивачу інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області надати суду звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року по справі №520/26576/23, а також накладення на керівника ГУПФУ в Харківській області штрафу за невиконання рішення суду по вищевказаній справі також не підлягають розгляду в межах даної справи, оскільки зумовлені та стосуються виконання пенсійним органом рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року по справі №520/26576/23.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із відповідними заявами в порядку статей 382 та 383 КАС України в рамках адміністративної справи №520/26576/23, про що також зазначалося в ухвалі суду по даній справі про закриття провадження в частині позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022, ) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.