Справа № 400/8041/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 р. № 400/8041/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
до ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
простягнення 379240,71 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 суму у розмірі 379240,71 грн заборгованості з відшкодування завданих державі збитків.

В обгрунтування своїх вимог військова частина НОМЕР_1 вказала на те, що ОСОБА_1 наказом Головнокомандувача ЗСУ №672 від 23.04.2024 звільнено з займаної посади і призначено до військової частини НОМЕР_1 на посаду начальника пункту батальйону безпілотних систем, ВОС 0634013. Відповідно до акту приймання-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків, начальник факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба передав, а командир військової частини НОМЕР_1 прийняв заборгованість з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення із списків особового складу капітана ОСОБА_1 складала 384657,78 грн. Зазначена заборгованість виникла внаслідок недбалого ставлення капітана ОСОБА_1 до виконання обов`язків щодо збереження ввіреного майна, яке виражалось у здійсненні формального (поверхневого) огляду літака Іл-76, шляхом перевірки виключно наявності самого літака та цілісності печаток - під час огляду літак не скривався, не здійснювались перевірки наявності, комплектності і якісного стану комплектуючих, що створило передумови створення нестачі. Наказом №120 агд від 29.04.2024 ОСОБА_2 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 384657,78 грн. Також сума заподіяної шкоди була внесена до Книги грошових стягнень і нарахувань факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. Під час перебування ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_1 було стягнуто 5417,04 грн, однак з 13.06.2024 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини ОСОБА_1 припинено нарахування та виплату грошового забезпечення. Станом на 22.07.2024 заборгованість відповідача перед державою складає 379240,71 грн.

Судом тричі призначався розгляд справи у судовому засіданні на 30.09.2024, 29.10.2024, 26.11.2024, однак відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, своєї позиції стосовно позовних вимог не висловив.

На адресу відповідача направлялись повідомлення про розгляд справи та повістки, які поверталися без вручення адресату з відміткою оператора поштового зв`язку "адресат відсутній за адресою".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 127 КАС України, часом вручення повістки вважається: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то можна вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

Положення процесуального закону не передбачають прямого обов`язку суду щодо повторного направлення кореспонденції стороні, якій поштове відправлення не було вручене із обставин, які не залежали від суду. Подібні за змістом висновки висловлені також Верховним Судом у постанові від 19.12.2022 у справі №910/1730/22, від 07.03.2023 у справі № 420/9217/21.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 21.06.2022 у справі № 215/507/21, від 18.04.2022 у справі № 215/764/21 та постановах від 28.01.2021 у справі №820/1400/17, від 08.07.2021 у справі №400/1885/19, від 29.08.2022 у справі №522/3598/16-а, від 22.03.2023 у справі № 640/14827/19.

Відтак, відповідач, повідомлений належним чином, своїм правом не скористався, відзиву на позов не надав, своєї позиції стосовно позовних вимог не висловив.

Суд розглянув справу 26.11.2024 у відкритому судовому засіданні, в якому проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №672 від 23.04.2024 року капітана ОСОБА_1 , інженера групи обслуговування (командних пунктів) навчального командного пункту кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба звільнено з займаної посади і призначено до військової частини НОМЕР_1 на посаду начальника пункту управління батальйону безпілотних систем, ВОС 0634013.

Наказом начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (з адміністративно-господарської діяльності) № 120агд від 29.04.2024 інженера групи обслуговування (командних пунктів) кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) факультету капітана ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 384657грн. 78 коп. (триста вісімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят сім гривень, сімдесят вісім копійок); заподіяну матеріальну шкоду державі в розмірі 384657грн. 78 коп. (триста вісімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят сім гривень, сімдесят вісім копійок) наказано утримувати з капітана ОСОБА_3 за встановленим порядком, відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Також сума заподіяної шкоди була внесена до Книги грошових стягнень і нарахувань факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №127 від 04.05.2024 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, а з 05.05.2024 на котлове забезпечення, та вважається таким, що з 04.05.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 4090 гривень, шпк «капітан».

У зв`язку з вибуттям до нового місця служби капітана ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 та факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба склали акт прийому-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитки, за яким на день виключення із списків особового складу за ОСОБА_1 рахується заборгованість з відшкодування збитків в розмірі 384657,78 грн, яка виникла внаслідок втрати (нестачі, крадіжки, знищення, пошкодження, псування або передчасного виведення з ладу) військового майна.

В період з 04.05.2024 по 14.06.2024, з грошового утримання відповідача було проведено утримання до Державного бюджету в сумі 5417,04 грн., залишок непогашеної заборгованості на момент звільнення становить 379240,71 грн.

З 13.06.2024 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №172 від 14.06.2024 ОСОБА_1 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини шляхом неповернення з відпустки.

За цим фактом 23.08.2024 Другим слідчим відділом Територіального управління Державного Бюро Розслідування були внесені відомості про повідомлення про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.08.2024, номер кримінального провадження 0006578.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут).

Відповідно до п. 9 Розділу 1 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Положеннями п. 16 Розділу 1 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із п. 26 Розділу 1 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно по п. 4 ст. 1 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, збитки, що складаються із заборгованості ОСОБА_1 перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 , на час розгляду справи склали 379240,71 грн. згідно записів у книзі грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 .

На час розгляду справи відповідач не надав доказів відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та їх належить задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати у відповідності з ч. 2 ст. 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт: НОМЕР_3 , виданий Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області 21.06.1996) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) суму у розмірі 379 240,71 (триста сімдесят дев`ять тисяч двісті сорок грн сімдесят одна коп.) гривень як заборгованість з відшкодування завданих державі збитків.

3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 04.12.2024