Справа № 560/14310/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 в якому просить визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у звільненні позивача із військової служби під час дії військового стану за сімейними обставинами. Повторно розглянути рапорт сержанта ОСОБА_1 про: звільнення з військової служби у запас відповідно до абзацу третьому підпункту "г" пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач, проходить військову службу в Збройних силах України з вересня 2022 року за призовом по мобілізації на період військового стану. 24 липня 2024 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", через сімейні обставини.

Вказаний рапорт був погоджений посадовими особами військової частини та спрямований командиру військової частини НОМЕР_2 , якої підпорядкована військова частина НОМЕР_1 .

За результатами розгляду рапорту у звільненні військовослужбовцю було відмовлено "у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують факт відсутності інших членів сім`ї І чи II ступеня споріднення ОСОБА_2 (матері військовослужбовця) або якщо інші члени сім`ї І чи II ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком ЛКК чи МСЕК закладу охорони здоров`я.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що з долучених до рапорту документів не є можливим встановити факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення матері Позивача, які могли б здійснювати за нею догляд.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що сержант ОСОБА_1 , проходить військову службу на посаді водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил Територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подав по команді рапорт з додатками, який зареєстрований в загальному діловодстві військової частини НОМЕР_1 під вх. №1597 від 27.06.2024 року, на звільнення з військової служби на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами через необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Згідно викладених у рапорті обставин, позивач зазначив, що його мати, ОСОБА_2 , є інвалідом ІІ групи, та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я потребує догляду від позивача.

Зазначений рапорт позивача було надіслано військовою частиною НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого прийняття рішення по суті, після чого встановленим порядком рапорт був розглянутий юридичною службою військової частини НОМЕР_2 з наданням відповідного висновку щодо права військовослужбовця на звільнення.

Згідно висновку ТВП помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_2 рапорт військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не погоджено у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують факт відсутності інших членів сім`ї І чи ІІ ступеня споріднення ОСОБА_2 (матері військовослужбовця) або якщо інші члени сім`ї І чи ІІ ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком ЛКК чи МСЕК закладу охорони здоров`я.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232).

Відповідно до ст.1 Закону №2232, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до п. 3 ч. 12 ст.26 Закону №2232, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Як встановлено судом вище, 24 липня 2024 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", через сімейні обставини.

До вказаного рапорту було долучено: Свідоцтво про народження НОМЕР_3 ОСОБА_1 від 01.11.1983; Довідка МСЕК серія 12ААГ № 942052 ОСОБА_2 про встановлення інвалідності ІІ ( гр. довічно); Індивідуальна програма реабілітації інваліда ОСОБА_1 ; Висновок № 3213 форма № 080-4/о про необхідність постійного стороннього догляду; Довідка ЛКК від 13.05.2024 про необхідність постійного стороннього догляду; Довідка про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні від 20.05.2024; копія військового квитка (витяг) ОСОБА_1 ; АФІДЕВІТ ОСОБА_2 .

Рапорт Позивача було надіслано військовою частиною НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого прийняття рішення по суті, після чого встановленим порядком рапорт був розглянутий юридичною службою військової частини НОМЕР_2 з наданням відповідного висновку щодо права військовослужбовця на звільнення.

Посилання позивачем у рапорті на звільнення на пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема на підставу, зазначену у п. 3 ч. 12 вказаної статті, а саме: «необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я» визначає необхідність підтвердження військовослужбовцем: 1) потреби здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, а також 2) умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Додані до рапорту сержанта ОСОБА_1 документи підтверджують наявність у нього матері, мати, ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я її потребу в постійному сторонньому догляді на час лікування.

Однак, як встановлено з матеріалів справи та долучених до рапорту документів не є можливим встановити факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення матері позивача, які могли б здійснювати за нею догляд.

Серед інших документів, які було додано до рапорту, наявний афідевіт (урочиста заява) ОСОБА_2 від 24.06.2024, в якій вона повідомляє, що є особою з інвалідністю ІІ групи та її син, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та саме він здійснює догляд за нею як за особою з інвалідністю. Про наявних та/або відсутніх інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення ОСОБА_2 або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я - у зазначеному афідевіті не має.

Крім того, виходячи зі змісту довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №Ж-03-21807 від 20.05.2024, яка також була додана до рапорту про звільнення, за адресою реєстрації позивача та його матері також зареєстровано двох інших осіб ( ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 06.07.1989), при цьому приналежність та родинні зв`язки останніх до ОСОБА_2 не визначено та іншими документами не описано та не підтверджено.

При цьому, позивач зазначає, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є дружиною позивача, яка проживає разом з ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи те, що позивачем не надано документів, які підтверджують факт відсутності інших членів сім`ї І чи ІІ ступеня споріднення ОСОБА_2 (матері військовослужбовця) або якщо інші члени сім`ї І чи ІІ ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком ЛКК чи МСЕК закладу охорони здоров`я, а тому у військової частини НОМЕР_2 не було підстав для задоволення рапорту позивача про звільнення з військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, наведене вище вказує на необґрунтованість заявлених позовних вимог щодо про визнання дій військової частини НОМЕР_2 протиправними щодо відмови позивачу в задоволенні рапорту щодо його звільнення з військової служби, а тому підстави для задоволення позовних вимог, відсутні.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук