Справа № 600/7764/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/7764/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04.

1.2. Ухвалою суду від 12.12.2023 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. Ухвалою суду від 05.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

1.4. Ухвалою суду від 13.09.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. Згідно позовної заяви та доданих до неї матеріалів позиція позивача обґрунтована наступним.

2.2. Так зазначає, що Головним управління ДПС у Чернівецькій області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства, про що складено Акт перевірки від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/. На підставі вказаного акта відповідачем було видано податкове повідомлення-рішення від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04, яким встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 13 ЗУ від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», п.21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті затвердженого Постановою НБУ №5 від 02.01.2019 року.

2.3. З податковим повідомленням-рішенням від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04 позивач не погоджується, вважає що таке рішення прийняте передчасно з порушенням чинного законодавства.

2.4. Наголошує, що оспорюваним податковим повідомленням-рішенням відповідач посилається на порушення мною частини 3 статті 13 ЗУ від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції». Частиною 3 вказаної статті зазначено, що «У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати».

2.5. Виходячи з диспозиції вказаної норми, ця норма права стосується резидентів, які здійснювали операції з імпорту товарів, та їх поставка має здійснюватись у строки зазначені у договорах але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

2.6. Однак вказує, що він ніколи не здійснював імпорту товарів в Україну, тому інкриміноване йому порушення ч. 3 ст. 13 ЗУ від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» є необґрунтованим та не відповідає Акту перевірки №3 73 9/Ж5/24-13-24-04/ від 10.11.2022 року вказаному у податковому повідомленні-рішення, тому воно є незаконним та підлягає скасуванню. Він експортував товар, а не імпортував, а тому щодо експортерів товару має стосуватись частина 2 статті 13, а не частина 3 ст. 13 вказаного закону.

2.7. Разом з тим зазначає, що відповідачем, згідно Акту №3739/Ж5/24-13-24- 04/ від 10.11.2022 року, документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , відповідачем встановлено порушення - п.1, п.2 ст.13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», п. 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в частині не своєчасного повернення валютної виручки, при виконанні контракту №1 від 25.09.2020 року на суму 30532,50 євро та контракту №2 від 25.09 .2020 року на суму 30207,50 євро.

2.8. Вказує, що дійсно ним, як фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , з ТОВ «Апідава», Румунія, було укладено 25.09.2020 року договір №1 відповідно до якого позивач зобов`язаний був продати ТОВ «Апідава", зареєстрована у країні Румунія, мед у кількості 20355 кг. Також відповідно до Договору №2 від 25.09.2020 року укладеного також між цими ж сторонами, він зобов`язався продати ще 20805 кг меду.

Поряд з цим, ним не були порушенні жодні строки передбачені ч.2 ст. 13 ЗУ №2473-VIII. Він звернувся із запитами до AT КБ «Приватбанк» щодо надання довідки інформації про наявності порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями по вказаним вище контрактам (копії заяв від 24.01.2023 року та від 30.01.2023 року додаються). У відповідь на вказані запити надійшли листи від AT КБ «Приватбанк». Так, відповідно до Довідки AT КБ «Приватбанк» від 26.01.2023 року № 20.1.0.0.0/7-20230126/120, вказано, що AT КБ Приватбанк підтверджує, що станом на 26.01.2023 р. по клієнту ОСОБА_1 ФОП (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) відсутні порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями по контракту №2 від 25.09.2020 року укладеного між ним та ТОВ «Апідава». Також вказано, що на 26.09.2021 р. по цьому договору існувала заборгованість у сумі 31207.50 євро, відповідно експортній МД 408020000.2020.23431 від 26.09.2020, про що банк повідомив в звіті за вересень 2021 року, відповідно до Постанови №7 від 02.01.2019 - р.4 п.25.1 про виявлені факти порушень, ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків. Дана заборгованість буде знята банком з валютного нагляду в звіті за січень 2023 року, відповідно наданого клієнтом 12.01.2023 листа уточнення призначення експортного платежу JODHK1217BN13N.P від 17.12.2020 на суму 31207.50 євро.

2.9. Відповідно до коригуючого листа №1 від 12.01.2023 року просив AT КБ «Приватбанк» валютні надходження в сумі 30532,5 євро, що надійшли 27.10.2020 року від фірми ТОВ «Апідава» зарахувати як оплату (передплату) за контрактом №1 від 15.09.2020 року фірмою ТОВ «Апідава».

2.10. Позивач вважає, що виручка за контрактами №1 від 25.09.2020 року в сумі 30532,5 євро надійшла 27.10.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 без порушення резидентом строку розрахунків, встановленого згідно з ч.2 ст.13 Закону №2473, що також підтверджено копією електронного переказу в системі «свіфт» від 27.10.2020 року і надходження вказаної валютної виручки в сумі 30532,5 євро, яка надійшла 27.10.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 від контрагента - ТОВ «Апідава», Румунія, за контрактом від 25.09.2020 №1 податковим органом до уваги не взято, що призвело до прийняття помилкового рішення щодо застосування пені в сумі 185850,82 гривень.

2.11. Також вважає, що виручка за контрактами №2 від 25.09.2020 року в сумі 31207,5 євро надійшла 17.12.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 без порушення резидентом строку розрахунків, встановленого згідно з ч.2 ст.13 Закону №2473, що також підтверджено копією електронного переказу в системі «свіфт» від 17.10.2020 року і надходження вказаної валютної виручки в сумі 30532,5 євро, яка надійшла 17.10.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 від контрагента - ТОВ «Апідава», Румунія, за контрактом від 25.09.2020 №2 податковим органом до уваги не взято, що призвело до прийняття помилкового рішення щодо застосування пені в сумі 189959,46 гривень. Зазначене відповідачем при проведенні перевірки та розгляді заперечень не враховано, що підтверджується результатами розгляду заперечення від 04.01.2023 року.

2.12. Отже, зважаючи на те, що на позивача складено податкове повідомлення-рішення від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04, яким встановлено порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 13 ЗУ №2437-VIII, але позивач таку норму права не порушував, рішення відповідача прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення то відсутні підстави для застосування до позивача санкцій у вигляді пені, та воно підлягає скасуванню.

Позиція відповідача

2.12. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.13. Так зазначає, що перевіркою виконання зовнішньоекономічних операцій згідно до експортних контрактів, які проводились платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 , за період з 25.09.2020 року по 30.11.2021 року встановлено порушення термінів розрахунків, які передбачені п.1, п.2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473- VIII «Про валюту і валютні операції», п. 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року "Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (далі-Положення №5) в частині не своєчасного повернення валютної виручки, при виконанні контракту.

2.14. Наголошує, що в терміни, визначені ПК України, ОСОБА_1 подано заперечення від 05 грудня 2022 року (зареєстроване в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області від 21.12.2022р. вх.№21592/6) на акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 10.11.2022 №3739/Ж5/24-13-24-04/. Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 згідно поданого заперечення на акт перевірки від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/ просить скасувати висновки акту перевірки від 10.11.2022 року № 3739/Ж5/24-13-24-04, оскільки на його думку не були досліджені належні документи, які підтверджують факт здійснення платежів румунським покупцем APIDAVA SRL та було додатково надано лист від APIDAVA SRL на румунській мові з українським перекладом. Враховуючи викладене вище платник податків-фізична особа ОСОБА_1 вважає, що порушення викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 10 листопада 2022 р. № 3739/Ж5/24-13-24-04/, є необґрунтованими та просить скасувати результати перевірки.

2.15. Однак, оскільки під час розгляду заперечення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не надано інформацію від банківської установи про надходження коштів до зовнішньоекономічних контрактах та враховуючи лист ДПС України від 29.10.2021 року №24260/7/99-00-07-07-02-07 щодо інформації отриманої від Національного банку України (лист від 21.10.2021 №25-0006/249/ДСК), про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів, яка надана банками до НБУ згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, на виконання статей, 12 і 13 Закону України «Про валюту і валютні цінності», відповідно висновки про порушення, викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 , є правомірними.

2.16. За результатами документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 прийнято податкове повідомлення-рішення №00000/85/Ж10/2-13-24-04 від 05.01.2023 року на загальну суму 375 810,28 грн.

2.17. Документів або доказів, пояснень, які б спростовували встановлені в ході перевірки порушення платником податків під час проведення перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення №00000/85/Ж10/2-13-24-04 від 05.01.2023 року не надано.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, п.2 ч. 1 ст.13 Закону України №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненням), Закону України від 12.05.2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1252-п від 26.09.2022 року, на підставі заяви про припинення підприємницької діяльності номер державної реєстрації припинення - 001002918 від 30.11.2022 року, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за періоди з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року, з 08.06.2017 року по 30.11.2017 року, з 20.05.2020 року по 30.11.2021 року з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.12.2014 року по 28.02.2017 року, з 08.06.2017 року по 30.11.2017 року та з 20.05.2020 року по 30.11.2021 року.

3.2. За результатами проведеної перевірки складено акт від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , який надіслано 11.11.2022 року (лист №8497/6/24-13-24-04 від 11.11.2022р.) рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , та вручено особисто 23.11.2022р. згідно поштового повідомлення про вручення.

3.3. Висновками акту перевірки від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/ визначено, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків ОСОБА_1 встановлено порушення:

- п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України №2755-Vі від 02.12.2010 року, в частині несвоєчасного подання платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан І доходи за 2020 рік (1 шт.);

- п. 1, п. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», п. 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в частині не своєчасного повернення валютної виручки, при виконанні контракту №1 від 25.09.2020 року на суму 30532,50 євро та контракту№2 від 25.09.2020 року на суму 31207,50 євро.

3.4. На підставі акту перевірки від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/ ГУ ДПС у Чернівецькій області винесено по відношенню до ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04, згідно якого нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (код платежу 21081000) у сумі 375 810,28 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Предметом цього позову є податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04 Головного управлінням ДПС у Чернівецькій області, згідно якого позивачу нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (код платежу 21081000) у сумі 375 810,28 грн.

4.2. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет правомірності такого податкового-повідомлення рішення, оцінивши його через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

4.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

4.4. Суд зазначає, що для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення буде проводитись, виходячи із обґрунтування яке міститься у поданих позивачем заявах по суті справи.

4.5. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме «небезпідставність» доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

4.6. Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази, зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

4.7. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає критеріям законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України контролюючим органом, а отже підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

4.8. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

4.9. Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податку, серед яких сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

4.10. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44).

4.11. Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

4.12. У пункті 75.1 статті 75 ПК України передбачено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок.

4.13. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп.75.1.2).

4.14. Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

4.15. Згідно з підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

4.16. Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

4.17. Згідно з пунктом 85.6 цієї ж статті, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

4.18. Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

4.19. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

4.20. Так, реалізуючи свою контрольну функцію, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за періоди з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року, з 08.06.2017 року по 30.11.2017 року, з 20.05.2020 року по 30.11.2021 року з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.12.2014 року по 28.02.2017 року, з 08.06.2017 року по 30.11.2017 року та з 20.05.2020 року по 30.11.2021 року, за результатами якої складено акт від 10.11.2022 року №3739/Ж5/24-13-24-04/.

4.21. На підставі зафіксованих у вказаному акті порушень, відповідачем складено по відношенню до позивача оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке позивач вважає протиправним.

4.22. Аналіз доводів представника позивача, наведених у позовній заяві, свідчить про те, що позиція позивача у цій справі полягає у запереченні висновків перевірки щодо наявності порушень п. 1, п. 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», п. 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в частині не своєчасного повернення валютної виручки, при виконанні контракту №1 від 25.09.2020 року на суму 30532,50 євро та контракту№2 від 25.09.2020 року на суму 31207,50 євро

4.23. Жодних заперечень щодо процедури проведення перевірки позивач не наводить, а тому суд не вбачає підстав для оцінки дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки, та як наслідок виявлення обставин, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.

4.24. За таких обставин, суд надасть оцінку доводам позивача щодо помилковість висновків перевірки, викладених у акті перевірки, в частині допущення позивачем порушень чинного законодавства.

4.25. Так, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства врегульовано Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VІІI (далі - Закон №2473-VІІI, у редакції, чинній на час винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення).

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

4.26. Частиною 1 статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

4.27. Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

4.28. Згідно з положеннями частини 3 статті 13 Закону №2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

4.29. Як визначено частиною 4 статті 13 Закону №2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

4.30. Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

4.31. Враховуючи наведене, суд вважає, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон №2473-VIII, зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

4.32. Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.01.2019 року №5 (далі - Положення №5), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 днів.

4.33. Пунктом 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 02.01.2019 року №7 (далі - Інструкція №7) встановлено, що банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

- оформлення МД типу ЕК-10 Експорт, ЕК-11 реекспорт на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України належать митному оформленню), або підписання акту або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів (підпункт 1);

- здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку (підпункт 2).

4.34. Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції №7).

4.35. Згідно пункту 9 Інструкції №7, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:

- у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції (підпункт 2);

- у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 "Імпорт", IM-41 "Реімпорт", ІМ-51 "Переробка на митній території", IM-72 "Безмитна торгівля", IM-75 "Відмова на користь держави", IM-76 "Знищення або руйнування" (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД) (підпункт 3).

4.36. Згідно пункту 23 Положення №5 встановлено, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

4.37. Аналізуючи наведені приписи чинного законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, слідує, що порушення резидентом строків розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів, при цьому, відлік установлених Банком граничних строків розрахунків відбувається, зокрема:

- з дати оформлення митної декларації (далі - МД) на продукцію, що експортується, тобто, за загальним правилом, відлік такого граничного строку розрахунків розпочинається на наступний календарний день після дати оформлення МД та становить 365 календарних днів;

- з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), за загальним правилом, відлік такого граничного строку розрахунків розпочинається на наступний календарний день після дати здійснення платежу та становить 365 календарних днів.

4.38. Судом встановлено, що сутність виявлених під час перевірки порушень (розділ 6 акту перевірки) полягає у не своєчасному поверненню валютної виручки при виконанні контрактів:

- експортний контракт №1 від 25.09.2020 року укладений з іноземною фірмою APIDAVA SRL в особі адміністратора ОСОБА_2 (юридична адреса: Румунія, м.Блаж, вул.Стежарулуй, буд. 33 А, повіт Алба, реєстраційний номер J01/1225//1992 avand cod fiscal si de TVA RO 2763904, bancar R021 INGB 0026 0000 3491 8911, deschis la ING Bank) - на поставку 20355 кг. меду бджолиного натурального упакованого у бочки металеві - 285 кг (+-5%) - 73 шт., для подальшого перепакування для роздрібної торгівлі. Валюта контракту ЄВРО. Умови поставки: СРТ- Блаж, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

На виконання умов контракту №1 від 25.09.2020 року платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 26.09.2020 року відвантажено товар (20355 кг. меду) на адресу нерезидента APIDAVA SRL (юридична адреса: Румунія, м.Блаж, вул.Стежарулуй, буд. 33 А, повіт Алба, реєстраційний номер J01/1225//1992 avand cod fiscal si de TVA RO 2763904, bancar R021 INGB 0026 0000 3491 8911, deschis la ING Bank) на загальну суму 30532,50 євро, граничний термін надходження валютної виручки 27.09.2021 року;

- експортний контракт №2 від 25.09.2020 року укладений з іноземною фірмою APIDAVA SRL в особі адміністратора ОСОБА_2 (юридична адреса: Румунія, м.Блаж, вул.Стежарулуй, буд. 33 А, повіт Алба, реєстраційний номер J01/1225//1992 avand cod fiscal si de TVA RO 2763904, bancar R021 INGB 0026 0000 3491 8911, deschis la ING Bank) - на поставку 20805 кг. меду бджолиного натурального упакованого у бочки металеві - 295 кг (+-5%) - 69 шт., для подальшого перепакування для роздрібної торгівлі. Валюта контракту ЄВРО. Умови поставки; СРТ- Блаж, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

На виконання умов контракту №2 від 25.09.2020 року платником податків -фізичною особою ОСОБА_1 26.09.2020 року відвантажено товар (20805 кг. меду) на адресу нерезидента AP1DAVA SRL (юридична адреса: Румунія, м. Блаж, вул.Стежарулуй, буд. 33 А, повіт Алба, реєстраційний номер J01/1225//1992 avand cod fiscal si de TVA RO 2763904, bancar R021 INGB 0026 0000 3491 8911, deschis la ING Bank) на загальну суму 31207,50 євро, граничний термін надходження валютної виручки 27.09.2021 року.

4.39. Водночас, як наголошує позивач у позові, ним з ТОВ «Апідава», Румунія, було укладено 25.09.2020 року договір №1 відповідно до якого позивач зобов`язаний був продати ТОВ «Апідава, зареєстрована у країні Румунія, мед у кількості 20355 кг. Також відповідно до Договору №2 від 25.09.2020 року укладеного також між цими ж сторонами, він зобов`язався продати ще 20805 кг меду. Поряд з цим, ним не були порушенні жодні строки передбачені ч.2 ст. 13 ЗУ №2473-VIII.

4.40. Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся із запитами до AT КБ «Приватбанк» щодо надання довідки інформації про наявності порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями по вказаним вище контрактам №1 від 25.09.2020 року та №2 від 25.09.2020 року (заяви від 24.01.2023 року та від 30.01.2023 року).

4.41. У відповідь на вказані запити АТ КБ «Приватбанк» надано довідку від 26.01.2023 року №20.1.0.0.0/7-20230126/106 (по запиту №1 від 24.01.2023 року щодо експортного контракту №1 від 25.09.2020 року), якою AT КБ Приватбанк підтверджує, що станом на 26.01.2023 р. по клієнту ОСОБА_1 ФОП (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) відсутні порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями по контрактам, які знаходяться на валютному контролі в АТ КБ «Приватбанк».

4.42. Також, довідку від 26.01.2023 року №20.1.0.0.0/7-20230126/120, якою AT КБ Приватбанк підтверджує, що станом на 26.01.2023 р. по клієнту ОСОБА_1 ФОП (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) відсутні порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями по контракту №2 від 25.09.2020 року укладеного між мною та ТОВ «Апідава». Також вказано, що на 26.09.2021 р. по цьому договору існувала заборгованість у сумі 31207.50 євро, відповідно експортній МД 408020000.2020.23431 від 26.09.2020, про що банк повідомив в звіті за вересень 2021 року, відповідно до Постанови №7 від 02.01.2019 - р.4 п.25.1 про виявлені факти порушень, ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків. Дана заборгованість буде знята банком з валютного нагляду в звіті за січень 2023 року, відповідно наданого клієнтом 12.01.2023 листа уточнення призначення експортного платежу JODHK1217BN13N.P від 17.12.2020 на суму 31207.50 євро.

4.43. Відповідно до коригуючого листа №1 від 12.01.2023 року просив AT КБ «Приватбанк» валютні надходження в сумі 30532,5 євро що надійшли 27.10.2020 року від фірми ТОВ «Апідава» зарахувати як оплату (передплату) за контрактом №1 від 15.09.2020 року фірмою ТОВ «Апідава».

4.44. Позивач вважає, що виручка за контрактами №1 від 25.09.2020 року в сумі 30532,5 євро надійшла 27.10.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 без порушення резидентом строку розрахунків, встановленого згідно з ч.2 ст.13 Закону №2473, що також підтверджено копією електронного переказу в системі «свіфт» від 27.10.2020 року і надходження вказаної валютної виручки в сумі 30532,5 євро, яка надійшла 27.10.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 від контрагента - ТОВ «Апідава», Румунія, за контрактом від 25.09.2020 №1 податковим органом до уваги не взято, що призвело до прийняття помилкового рішення щодо застосування пені в сумі 185850,82 гривень. Також вважає, що виручка за контрактами №2 від 25.09.2020 року в сумі 31207,5 євро надійшла 17.12.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 без порушення резидентом строку розрахунків, встановленого згідно з ч.2 ст.13 Закону №2473, що також підтверджено копією електронного переказу в системі «свіфт» від 17.10.2020 року і надходження вказаної валютної виручки в сумі 30532,5 євро, яка надійшла 17.10.2020 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 від контрагента - ТОВ «Апідава», Румунія, за контрактом від 25.09.2020 №2 податковим органом до уваги не взято, що призвело до прийняття помилкового рішення щодо застосування пені в сумі 189959,46 гривень. Зазначене відповідачем при проведенні перевірки та розгляді заперечень не враховано, що підтверджується результатами розгляду заперечення від 04.01.2023 року.

4.45. Оцінивши матеріали справи, врахувавши доводи сторін, суд вважає, що вищевказані первинні документи у своїй сукупності спростовують висновки перевірки щодо порушення ОСОБА_1 пунктів 1, 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», пункту 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», у частині не своєчасного повернення валютної виручки при виконанні експортних контрактів №1 від 25.09.2020 року та №2 від 25.09.2020 року, укладених з іноземною фірмою APIDAVA SRL в особі адміністратора ОСОБА_2 (юридична адреса: Румунія, м.Блаж, вул.Стежарулуй, буд. 33 А, повіт Алба, реєстраційний номер J01/1225//1992 avand cod fiscal si de TVA RO 2763904, bancar R021 INGB 0026 0000 3491 8911, deschis la ING Bank).

4.46. При цьому, суд вважає цілком обґрунтованими доводи позивача про те, що визначене в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» є необґрунтованим, оскільки суперечить висновкам акту перевірки №373 9/Ж5/24-13-24-04/ від 10.11.2022 року, та сутності розрахунків за операціями згідно експортних контрактів №1 від 25.09.2020 року та №2 від 25.09.2020 року (здійснено операції по експорту товарів, а не їх імпорту).

4.47. Водночас, суд звертає увагу на те, що досліджені судом первинні документи, які б підтвердили відсутність у діях позивача, при здійсненні розрахунків з фірмою APIDAVA SRL, відсутність порушень Закону №2473-VІІІ та Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року, не могли бути надані позивачем ні на стадії перевірки, ні до поданих заперечень на акт перевірки, оскільки є пізніше датованими.

4.48. Однак, відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому у цій справі суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в його постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 200/6156/20-а, згідно якої:

«… Згідно із частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності сторін є одним із найбільш вагомих принципів в адміністративному судочинстві. Зазначений принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

При цьому суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів…».

4.49. Таким чином, у цій справі суд не може не врахувати докази, долучені позивачем до позову у якості підтвердження своїх доводів та викладених обставин, які, як зазначено судом вище, у своїй сукупності спростовують висновки перевірки.

4.50. Суд вважає, що контролюючий орган прийняв по суті не правильне та не справедливе рішення, тож спірне рішення прийняте відповідачем непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

4.51. Отже, за наявних матеріалів та встановлених судом обставин суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04 є протиправним та підлягає скасуванню.

4.52. Аналогічна позиція висловлена Сьомим апеляційним адміністративним у постанові від 22.02.2024 року по справі №600/5731/24-а щодо схожих правовідносин.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. У свою чергу, відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.3. Крім цього, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

5.4. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставини, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

5.5. Також, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Фадєєва проти Росії" нагадав, що, оцінюючи докази, слід застосовувати такий загальний принцип, як принцип доведення "поза всяким сумнівом". Така доведеність може випливати із співіснування досить вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або неспростовних фактичних презумпцій (&.79)

5.6. Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд у цій справі вважає, що позивачем доведено протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення форми «С» від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04, натомість відповідачем не доведено його правомірності, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

5.7. При цьому, суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3758,10 грн., що підтверджується квитанцією №26 від 22.12.2023 року.

6.3. Оскільки, позов задоволено повністю, суд, стягує на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3758,10 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 05.01.2023 року №00000/85/Ж10/2-13-24-04.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляд сплаченого квитанцією №26 від 22.12.2023 року судового збору у розмірі 3758,10 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с. Великолісся, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200А, ).

Суддя О.В. Анісімов