Справа № 240/8787/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Житомир

справа № 240/8787/24

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`зання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ружинської селищної ради про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі від 11.03.2024 №б/н ОСОБА_1 ;

- зобов"язати Ружинську селищну раду призначити ОСОБА_1 з 11.03.2024 компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає про незгоду з відмовою відповідача у призначенні йому компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду за ОСОБА_2 , його батьком, на непрофесійній основі, яка, на думку позивача, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідачем помилково оцінено стан його батька.

Вказує, що оскаржуване рішення не містить інформації, яким чином відповідач дійшов висновку про відсутність права на соціальну послугу, оскільки матеріали справи містять висновок лікарської комісії (за формою 080-4/о) від 20.02.2024 про те, що ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та наявність права на виплату компенсації за догляд як особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04 червня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (за вх.№31604/24), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особам надання соціальних послуг ОСОБА_2 затверджено висновок щодо визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі, в якому встановлено, що батько позивача не потребує надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі, оскільки висновком про результати комплексного вивчення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг нарахована сума балів 76 балів.

Те, що ОСОБА_2 не набрав необхідної кількості балів для призначення такої допомоги згідно з показниками, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг згідно з вимогами додатку до Порядку №859 (затвердженими показниками та Висновку) не свідчить про будь-які порушення зі сторони відповідача.

06 червня 2024 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якій додатково вказує, що відповідачем фактично надано оцінку стану здоров"я ОСОБА_2 , чим фахівці Ружинської селищної ради вийшли за межі повноважень, наданих Порядком №859.

Повторно наголошує, що відповідачу було подано висновок ЛКК №33 (а) від 20.02.2024, яким встановлено ІV групу рухової активності та рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

13 червня 2024 року відповідач надіслав заперечення на відповідь на відзив (за вх.№33761/24), у яких зазначає, що ЛКК є підставою для звернення для отримання компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Проте рішення відповідача ґрунтуються на приписах Порядку №859 за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що сторонами не оспорюється та підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно з Висновком ЛКК №33 (а) (за формою 080-4/о) про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого 20.02.2024, ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги: денного огляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.31).

20.02.2024 позивач звернувся із заявою до Структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Ружинської селищної об`єднаної територіальної громади про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, в якій просив зокрема призначити компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі (а.с.21).

Відповідач не заперечує, що позивачем були подані до Структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Ружинської селищної об"єднаної територіальної громади усі документи, передбачені п. 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859.

Відповідальними особами виконавчого органу Ружинської селищної ради складено Акт проведення обстеження сім`ї №42 від 04.03.2024 та Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг. Даними документами встановлено, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду, оскільки сума балів індивідуальних потреб ОСОБА_2 становить 76, група рухової активності ІІІ, тобто більше ніж 54 бали (а.с.74-76, 78).

11.03.2024 Ружинською селищною радою на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї винесено рішення, у якому зазначено, що позивач не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с. 77, 78).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірним у справі є рішення відповідача про відмову у призначенні компенсації позивачу як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України Про соціальні послуги від 17.01.2019 №2671-VIII (далі - Закон №2671-VIII).

В пункті 17 ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 №2671-VIII передбачено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають.

Частиною 3 ст.13 Закону України "Про соціальні послуги" визначено, що до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи-підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з п.1, п.4 ч.6 ст.13 Закону України "Про соціальні послуги" фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Абзацом 1, 4, 5, 8 ч.7 ст.13 Закону України "Про соціальні послуги" передбачено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд. Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні. Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад. Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Частиною 1 ст.24 Закону України "Про соціальні послуги" встановлено, що підставою для відмови у наданні соціальних послуг є: 1) відсутність потреби у соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї; 2) ненадання надавачем соціальних послуг тих соціальних послуг, яких потребує особа.

Отже, суд звертає увагу позивача на те, що однією з підстав для відмови у наданні соціальних послуг є відсутність потреби у соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї.

Позивач, оскаржуючи рішення вказує, що ним було подано необхідний обсяг документів, визначений Порядком №859, крім того п. 2 зазначеного Порядку передбачає вичерпний перелік підстав для відмови у призначення компенсації за догляд.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2023 (далі - Порядок №859) передбачено, що цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є, зокрема, особами з інвалідністю I групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Положеннями пункту 2 Порядку №859 передбачено, що компенсація не призначається:

1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують:

соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду;

виплати на догляд відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи);

2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу;

3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до п.3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Із змісту п.6 Порядку №859 передбачено, що для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в п.7 цього Порядку.

Призначення та виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: 1) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників).

Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги; 2) в електронній формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, та відомості про членів її сім`ї (прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України чи документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, внесені до паспорта громадянина України; відомостей про свідоцтво про народження дитини (серія, номер, дата видачі, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) дитини, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) батьків); сканованих копій документів, зазначених в абзацах шостому - дванадцятому підпункту 1 цього пункту, з урахуванням категорії особи, яка потребує надання соціальних послуг.

Якщо в державних електронних інформаційних ресурсах наявні необхідні відомості, відповідні документи/копії не подаються. Зазначені відомості, необхідні для призначення компенсації, отримуються органом, що приймає рішення про призначення компенсації: через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів; через інформаційні системи або бази даних; шляхом надіслання запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.

На заяви та відомості, що подаються в електронній формі, накладаються електронні підписи, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів фізичної особи, яка надає соціальні послуги, та особи/законного представника особи, яка потребує надання соціальних послуг.

Уповноважений орган перевіряє подані/надіслані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, документи/відомості, зазначає кількість прийнятих документів, порядковий номер заяви, дату її реєстрації, кількість неподаних документів, які необхідно подати, і дату, до якої такі документи повинно бути подано.

Повідомлення про прийняття заяви з пакетом документів видається особисто фізичній особі, яка надає соціальні послуги, під час їх подання або надсилається протягом одного робочого дня з дати подання заяви на поштову адресу або адресу електронної пошти такої особи.

Якщо заява з пакетом документів надсилається поштою, днем подання заяви вважається дата відправлення, зазначена на календарному штемпелі.

Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, уповноважений орган протягом трьох робочих днів із дати отримання заяви надсилає на поштову адресу або адресу електронної пошти фізичної особи, яка надає соціальні послуги, повідомлення про те, що документи потрібно подати. Якщо документи подано не пізніше ніж через один місяць з дня отримання повідомлення, днем подання заяви вважається день її прийняття уповноваженим органом або відправлення поштою.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №591, були внесені зміни до пункту 7 Порядку №859, відповідно до яких уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяв про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за показниками згідно з додатком.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.

Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.

Пунктами 1-6 Додатку до Порядку №859 «Показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг» до Порядку №859 передбачено, що ступінь індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (таблиця 1), визначається на підставі оцінки можливості виконання елементарних та складних дій.

Вивчення питання щодо можливості виконання особою, яка потребує надання соціальних послуг, різних видів життєдіяльності здійснюється за допомогою анкетування, яке проводиться з використанням шкали оцінки можливості виконання елементарних дій (таблиця 1) та шкали оцінки можливості виконання складних дій (таблиця 2) з метою визначення:

залежності від будь-якої сторонньої допомоги (фізичної, психологічної, нагляду);

можливості самостійно задовольняти свої основні життєві потреби;

ступеня залежності та передбачуваної тривалості індивідуальної потреби у сторонній допомозі, причин, що її викликають.

Ступінь залежності особи, яка потребує надання соціальних послуг, від сторонньої допомоги визначається оптимальним для конкретної ситуації методом:

опитування особи, яка потребує надання соціальних послуг, членів її сім`ї, законних представників;

здійснення фахівцями уповноваженого органу безпосереднього спостереження за особою, яка потребує надання соціальних послуг.

Застосування зазначених у таблицях 2 і 3 шкал передбачає, що в обраних позиціях повинні бути відображені реальні дії особи, яка потребує надання соціальних послуг, за попередні 24-48 годин (у разі потреби оцінка проводиться за довший період).

За шкалою оцінки можливості виконання елементарних дій оцінюється повсякденна діяльність особи, яка потребує надання соціальних послуг, за допомогою 10 критеріїв, що стосуються сфери самообслуговування та можливості пересуватися (таблиця 2). Оцінка рівня виконання елементарних дій проводиться за сумою балів, визначених для кожної особи, яка потребує надання соціальних послуг, за кожним із розділів цієї шкали. Максимальний результат становить 100 балів, мінімальний - 0 балів.

Шкала оцінки можливості виконання складних дій оцінює складні дії особи, яка потребує надання соціальних послуг, за допомогою дев`яти критеріїв (таблиця 3). Оцінка рівня виконання складних дій проводиться за сумою балів, визначених для кожної особи, яка потребує надання соціальних послуг, за кожним із розділів цієї шкали. Максимальний результат становить 27 балів, мінімальний - 10 балів.

При цьому, таблицею 1 до Додатку визначено, що IV і V група рухової активності передбачає кількість балів від 0 до 54.

Також, приміткою до вказаного Додатку передбачено, що, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів потребує.

Враховуючи вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що приписи п. 2 Порядку №859 визначають самостійні умови за якими не призначається компенсація, і в даному випадку не застосовуються до спірних правовідносин, а отже доводи позивача про те, що підстави для відмови у призначенні компенсації визначені лише вищевказаною нормою є помилковими.

Не є спірним подання позивачем необхідних документів для призначення компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі.

Матеріали справи свідчать, що комісією оформлений висновок, що слугував підставою для відмови відповідачем у призначенні компенсації фізичній особі (позивачу), яка надає соціальні послуги. Згідно з висновком про результати комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу рухової активності, за сумою балів - 76, тому особа не потребує надання соціальних послуг з догляду (а.с. 77, 78).

Матеріали справи підтверджують те, що згідно з вказаним висновком нараховано 76 бали, які складаються з Шкали оцінки можливості виконання складних дій у загальній кількості 11 балів, Шкали оцінки можливості виконання елементарних дій у загальній кількості 65 бали, а разом 76 балів, що фактично виключає можливість отримання соціальних послуг з догляду, оскільки Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" (далі - Порядок №859) визначено отримання суми балів від 54 до 0, як підстава для отримання соціальних послуг з догляду.

Оскільки позивачем не зазначається жодного доводу щодо незгоди з результатами висновку, а доводи ґрунтуються на тому, що рішення прийнято не з підстав, визначених п.2 Порядку №859, то правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Суд наголошує, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №2671-VIII підставою для відмови у наданні соціальних послуг є: відсутність потреби у соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї.

Таким чином, за результатами оцінювання потреб особи, ОСОБА_2 відповідачем було прийнято рішення від 11.03.2024 про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, яке прийнято на підставі ст.24 Закону №2671-VIII.

Суд також зазначає, що висновком ЛКК встановлюється факт наявності у людини порушення функцій організму, через які невиліковнохворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. При цьому, цей документ за своєю суттю є лише підставою для звернення особи із заявою про отримання компенсації.

Компенсація за відповідний вид соціальних послуг може бути призначена особі лише за умови дотримання норм та процедур, визначених у Законі №2671-VIII та у Порядку №859. Наявність порушення функцій організму можуть бути у більшості громадян яким встановлено групу інвалідності, при цьому, компенсація за певний вид соціальної допомоги призначається, коли така людина не може обходитись без сторонньої допомоги, що визначається шляхом комплексного визначення індивідуальних потреб людини. Позивачем у позові не вказано про жодні порушення вчинені представниками відповідача під час відвідування та комплексного визначення індивідуальних потреб його батька, тобто відсутні докази невідповідності результатів оцінювання.

Таким чином, враховуючи що за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг відповідальні особи за проведення такого комплексного визначення дійшли висновку про те, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг, саме тому відповідач правомірно прийняв рішення, згідно з яким заявник - ОСОБА_1 не має права на компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі, оскільки сума балів індивідуальних потреб ОСОБА_2 становить - 76.

При цьому, суд зазначає, що висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг не є предметом спору в даній адміністративній справі, тому показники, за якими здійснено комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг та визначено суму балів, суд не досліджував.

Однак суд враховує, що акт проведення обстеження сім"ї №42 від 04.03.2024 та шкала оцінки можливостей підписані усіма членами комісії, зокрема, за участю сімейного лікаря (а.с.73, 74-76).

Як наслідок, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є правомірним, прийнятим у спосіб, визначений вказаним Порядком, а суд з наведених позивачем в позовній заяві обґрунтувань щодо його протиправності, не встановив підстав для його скасування, що є підставою для відмови у позові.

Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ), до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області (вул.Незалежності, буд.2, с-ще Ружин, Бердичівський р-н, Житомирська обл.,13601, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`зання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 04 грудня 2024 р.

04.12.24