Справа № 200/7781/24
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року Справа№200/7781/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо непризначення пенсії з 10.01.2024 року;

- зобов`язання призначити, здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 10.01.2024 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 04.01.2024 року звернулася до територіальних органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 22 від 10.01.2024 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 31 рік.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981 року, оскільки дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає запису в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_3 », що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110.

З зазначених підстав позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.03.2024 року у справі №229/1235/24, яке набрало законної сили 12.04.2024 року встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981 року ОСОБА_1 .

Позивач 22.04.2024 року надала заяву призначення пенсії разом з рішенням суду.

Відповідно до заяви позивача від 22.04.2024 року та додатково наданих документів, а саме: рішення Дружківського міського суду Донецької області від 12.03.2024 року у справі №229/1235/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області винесено рішення щодо призначення пенсії за віком від 22.04.2024 року, відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, пенсію позивачу призначено не з 10.01.2024 року дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а з дати надання рішення суду про встановлення факту належності трудової книжки позивачу - 22.04.2024 року.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки він самостійно не заповнював трудову книжку, це робили кадрові працівники підприємства, за яких вона не може нести відповідальність.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 19.11.2024 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 04.01.2024 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення №22 від 10.01.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Вік позивача на момент звернення до пенсійного органу 59 років 11 місяців. Страховий стаж позивачки 26 років 10 місяців 11 днів.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 31 року.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивача не зараховано: - період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981, оскільки дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає записам свідоцтва про шлюб « ОСОБА_3 ».

Відповідно до заяви позивача від 22.04.2024 року та додатково наданих документів, а саме: рішення Дружківського міського суду Донецької області від 12.03.2024 року по справі №229/1235/24, що набрало законної сили 12.04.2024 року, щодо встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981, ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області винесено рішення щодо призначення пенсії за віком від 22.04.2024 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 14-6 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України, у разі, якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови, що передбачені частиною першої ст. 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку. З огляду на вищезазначене у позивачки відсутні підстави для призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку з 10.01.2024 року згідно з Законом України від 20.03.2023 №2981-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» щодо призначення пенсій особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії, оскільки на момент звернення позивача 04.01.2024 року право на пенсію за віком не підтверджено.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третьою особою надано письмові пояснення від 25.11.2024 року. Зазначає, що ОСОБА_1 04.01.2024 подала заяву на призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637). Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком від 04.01.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не було зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981, оскільки дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає записам свідоцтва про шлюб « ОСОБА_3 ».

Відтак, страховий стаж особи становить 26 років 10 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

З наведених підстав, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було винесено рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком від 10.01.2024 № 2, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік, підтвердженому в установленому порядку.

За матеріалами електронної пенсійної справи позивача, згідно із заявою від 22.04.2024 та додатково наданих документів, а саме: рішення суду від 12.03.2024 по справі № 229/1235/24, що набрало чинності 12.04.2024, щодо встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981, ОСОБА_1 , було винесено рішення щодо призначення пенсії за віком.

Відтак, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.04.2024.

З огляду на вищезазначене, вважає, що у позивача відсутні підстави для призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку з 10.01.2024, оскільки на дату звернення 04.01.2024 право на пенсію за віком не було підтверджено в установленому чинним законодавством України порядку.

Таким чином, вважає, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач 04.01.2024 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 22 від 10.01.2024 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 31 рік.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно її трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981 року, оскільки дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає запису в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_3 », що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110.

З зазначених підстав позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу, тому позивач була вимушена звернутися до суду.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.03.2024 року у справі №229/1235/24, яке набрало законної сили 12.04.2024 року встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981 року ОСОБА_1 .

Позивач вдруге 22.04.2024 року надала заяву призначення пенсії разом з рішенням суду.

Відповідно до заяви позивача від 22.04.2024 року та додатково наданих документів, а саме: рішення Дружківського міського суду Донецької області від 12.03.2024 року у справі №229/1235/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення щодо призначення пенсії за віком від 22.04.2024 року, відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, пенсію позивачу призначено не з 10.01.2024 року дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, що передбачено пунктом 14-6.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2023 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з дати надання рішення суду про встановлення факту належності трудової книжки позивачу - 22.04.2024 року.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу періодів роботи згідно її трудової книжки з підстав описки в дошлюбному прізвищі, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, зокрема в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила призначення пенсії, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Питання пенсійного забезпечення осіб, які працювали на території України та Азербайджану вирішується згідно з законодавством кожної з держав з урахуванням положень Угоди між урядом України та урядом Азербайджанської Республіки про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення від 28.07.1995 року, яка набула чинності для України 02.11.1996 року.

Статтею 3 цієї Угоди передбачено, шо при визначенні права на пенсію, в тому числі на пільгових умовах і за вислугу років, враховується трудовий стаж, набутий на території України (і) або Азербайджанської Республіки, а також трудовий стаж на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 01.01.1992 року.

Статтею 4 Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у встановленому порядку на території однієї Сторони, приймаються без легалізації на території другої Сторони.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Спору між сторонами стосовно відсутності записів у трудовій книжці немає.

Територіальними органами ПФУ взагалі не враховано трудовий стаж з підстав описки в дошлюбному прізвищі позивача.

Проте, як зазначено вище, рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.03.2024 року у справі №229/1235/24, яке набрало законної сили 12.04.2024 року встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_1 від 17.08.1981 року ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Таким чином, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки з вини підприємства-роботодавця.

Крім того, суд зауважує, що певні недоліки чи неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства-роботодавця не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування територіальними органами ПФУ до страхового стажу позивача періодів роботи, зазначених в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.08.1981 року.

Пунктом 14-6.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058 передбачено, що тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/ проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першої статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», якою визначив механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Перелік затверджено наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 року № 309.

Відповідно до пункту 1.2 цього Переліку Дружківська міська територіальна громада віднесена до території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Відтак, відповідач мав призначити позивачу пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб, визначений позивачем.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо непризначення пенсії ОСОБА_1 з 10.01.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 10.01.2024 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова