Справа № 380/17582/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17582/24 пров. № А/857/25426/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 380/17582/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїМартинюк В.Я.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 512 від 17 липня 2024 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу»;

зобов`язати перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: з 29.08.1984 по 08.08.1986 на посаді секретаря виконкому Нижньовисоцької сільської ради народних депутатів, з 21.04.1989 по 06.09.1993 на посаді секретаря виконкому Верхненської ради сільської народних депутатів, з 06.09.1993 по 19.11.1999 на посаді бухгалтера Верхненської сільської ради, з 20.11.1999 по 31.12.2001 на посаді головного бухгалтера Верхненської сільської ради; з 01.01.2002 по 31.03.2006 на посаді спеціаліста ІІ категорії з бухгалтерського обліку, з 01.04.2006 по 14.03.2012 на посаді головного бухгалтера Верхненської сільської ради, з 15.03.2012 по 04.03.2016 на посаді секретаря Верхненської сільської ради, з дня звернення із заявою від 10.07.2024 р. з урахуванням довідок №464/05-21 від 09.07.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 463/05-21 від 09.07.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 380/17582/24 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 512 від 17 липня 2024 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з урахуванням правової оцінки, наданої судом, повторно розглянути заяву від 10.07.2024 року ОСОБА_1 щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІ, зарахувавши до стажу державної служби її періоди роботи зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 серпня 1982 року та з урахуванням довідок №464/02-19 від 09.07.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 463/02-19 від 09.07.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп. сплаченого судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року виправлено допущену у вступній та резолютивній частинах рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 описки, зазначивши у вступній частині в реченні «зарахувавши до стажу державної служби її періоди роботи зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 серпня 1982 року» дату 28 серпня 1984 замість 28 серпня 1982 року; в резолютивній частині в реченні «зарахувавши до стажу державної служби її періоди роботи зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 серпня 1982 року» дату 28 серпня 1984 року замість 28 серпня 1982 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач-2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби. Таким чином, оскільки у позивача на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» необхідний стаж державної служби відсутній, право на пенсію відповідно до норм Закону України «Про державну службу» № 889-VIII у позивача немає.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 46 Закону № 889-VIII, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховуються до стажу державної служби.

Виходячи з того, що на час звернення до Головного управління із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач досягла 60-річного віку та мала стаж державної служби понад 20 років, суд дійшов висновку, що позивач набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 512 від 17 липня 2024, яким відмовлено у переведенні позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єкті владних повноважень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, оскільки оскаржене рішення є необґрунтованим в тому числі в частині визначення стажу державної служби позивача, який не був зарахований згідно записів трудової книжки, а також вимога щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії відповідно до вищевказаних довідок, як просить позивач, то суд вважав, що спір між сторонами у цій частині ще не виник, а тому такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

При цьому, суд першої інстанції, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивачки щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ з дня звернення із заявою від 10.07.2024 р., зарахувавши до стажу державної служби її періоди роботи зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 серпня 1984 року та з урахуванням довідок №464/02-19 від 09.07.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 463/02-19 від 09.07.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З трудової книжки серія НОМЕР_1 від 28 серпня 1984 року убачається, що позивач працювала, зокрема серед іншого, на таких посадах:

29.08.1984 по 08.08.1986 - працювала секретарем виконкому Нижньовисоцької сільської ради народних депутатів;

21.04.1989 по 06.09.1993 - працювала секретарем виконкому Верхненської сільської ради народних депутатів;

06.09.1993 - прийнята на посаду бухгалтера Верхненської сільської ради;

16.09.1999 - звільнена від виконання службових обов`язків на час проведення виборів Президента України;

16.09.1999 по 20.11.1999 - працювала на посаді голови виборчої комісії в ТВК №125 на час проведення виборів Президента України;

20.11.1999 - прийнята на посаду головного бухгалтера Верхненської сільської ради;

01.01.2002 - переведена з посади головного бухгалтера Верхненської сільської ради на посаду спеціаліста ІІ категорії з бухгалтерського обліку;

25.01.2002 - склала присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

01.01.2004 - присвоєно 14 (чотирнадцятий) ранг VII категорії посад;

01.04.2006 - переведена на посаду головного бухгалтера Верхненської сільської ради згідно проведеної атестації;

13.04.2006 - присвоєно 13 (тринадцятий) ранг VII категорії посад;

15.03.2012 - обрана секретарем Верхненської сільської ради;

15.03.2012 - присвоєно 11 (одинадцятий) ранг V категорії посад;

04.03.2014 - присвоєно 10 (десятий) ранг V категорії посад;

03.06.2014 - припинено повноваження секретаря сільської ради за ст.36 п.1 КЗпПУ.

Позивач у позові зазначає, що станом на 01.05.2016 року її стаж роботи на посадах віднесених до відповідної категорії посад державної служби становить 27 років 24 дні, зокрема, загальний стаж становить понад 40 років, в тому числі стаж державної служби - 27 років 24 дні.

Встановлено, що позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення/перерахунком пенсії від 10.07.2024.

Розглянувши вищевказану заяву позивача щодо переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення № 512 від 17 липня 2024 року, яким відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю стажу державної служби.

Мотивами відмови є те, що 04.07.2001 набрав чинності Закон України від 07.06.2001 року за №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування», статтею 14 якого посади секретарів селищних і сільських рад віднесено до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування. Посадові особи органів місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтю 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. У заявниці станом на 01.05.2016 рік відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад держаних службовців.

Не погоджуючись із таким рішенням про відмову у перерахунку та переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 №822/254/18, від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.

Стаж державної служби обчислюється згідно Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою КМ №229 від 25 березня 2016 р.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності «нового» ЗУ "Про державну службу" обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 повинно здійснюватися відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 283 від 3 травня 1994 р.

Згідно з п. 2 Порядку N 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування. Цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

До стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови;

друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради;

третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Також, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 та від 26.06.2018 у справі №735/939/17.

Як вбачається із матеріалів справи, з трудової книжки серія НОМЕР_1 від 28 серпня 1984 року видно, що позивач працювала, зокрема серед іншого, на таких посадах:

29.08.1984 по 08.08.1986 - працювала секретарем виконкому Нижньовисоцької сільської ради народних депутатів;

21.04.1989 по 06.09.1993 - працювала секретарем виконкому Верхненської сільської ради народних депутатів;

06.09.1993 - прийнята на посаду бухгалтера Верхненської сільської ради;

16.09.1999 - звільнена від виконання службових обов`язків на час проведення виборів Президента України;

16.09.1999 по 20.11.1999 - працювала на посаді голови виборчої комісії в ТВК №125 на час проведення виборів Президента України;

20.11.1999 - прийнята на посаду головного бухгалтера Верхненської сільської ради;

01.01.2002 - переведена з посади головного бухгалтера Верхненської сільської ради на посаду спеціаліста ІІ категорії з бухгалтерського обліку;

25.01.2002 - склала присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

01.01.2004 - присвоєно 14 (чотирнадцятий) ранг VII категорії посад;

01.04.2006 - переведена на посаду головного бухгалтера Верхненської сільської ради згідно проведеної атестації;

13.04.2006 - присвоєно 13 (тринадцятий) ранг VII категорії посад;

15.03.2012 - обрана секретарем Верхненської сільської ради;

15.03.2012 - присвоєно 11 (одинадцятий) ранг V категорії посад;

04.03.2014 - присвоєно 10 (десятий) ранг V категорії посад;

03.06.2014 - припинено повноваження секретаря сільської ради за ст.36 п.1 КЗпПУ.

З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, стаж роботи позивачки на посадах в органах місцевого самоврядування у спірний період прирівнюється до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що такий стаж не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

З наведеного слідує, що позивач у спірний період займала посади в органах місцевого самоврядування, віднесені до відповідної категорії посад державної служби, а отже колегія суддів вважає, що позивач має право на зарахування вказаного вище періоду до стажу державної служби, який є необхідними для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відтак, виходячи з того, що на час звернення до Пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач досягла 60-річного віку та мала станом на 01.05.2016 стаж державної служби понад 20 років, колегія суддів вважає, що позивач набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Щодо доводів скаржника про те, що судом помилкового покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вимоги зобов`язального характеру, то такі колегія суддів до уваги не приймає та зазначає, що дії зобов`язального характеру про повторний розгляд заяви позивача щодо переведення на вказаний вид пенсії та здійснення її перерахунку і виплати має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою ОСОБА_1 , яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 380/17582/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос