Справа № 340/6735/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 340/6735/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОН К» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року (суддя Притула К.М.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОН К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Леон К» звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить:

визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 03.08.2023;

стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОН К» (ідентифікаційний ) витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 та 3750,00 гривень витрат зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відсутні підстави для призначення фактичної перевірки, оскільки наказ про таку перевірку містить лише цифрове позначення норм ПК України, в ньому не наведено жодних конкретних відомостей щодо підстав для фактичної перевірки, а також зазначає про те, що місяць до того вже була проведена фактична перевірка. Отже, відсутність у відповідача правових підстав для призначення і проведення перевірки, є безумовною підставою для визнання перевірки та її результатів незаконними. Також позивач вважає, що в його діяльності відсутні порушення чинного законодавства, а у встановлених перевіркою фактах відсутня вина ТОВ «ЛЕОН К».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив позивач, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує фактично тими ж доводами, що й в позовній заяві. Вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи внаслідок залишення без уваги доводів, викладених у позовній заяві.

ГУ ДПС у Кіровоградській області подало відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Тому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що керуючись ст.19-1, п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8-20.1.13, 20.1.17, п.20.1, ст.20, п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75 та на підставі пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів 05 липня 2023 року в.о начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області видано наказ № 867-п, про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛЕОН К» за адресою фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць зберігання та/або відпуску підакцизних товарів): Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Грушекського, 1, АГЗС, з 05.07.2023 тривалістю не більше 10 діб.

У наказі ГУ ДПС у Кіровоградській області № 867-п від 05.07.2023 про проведення фактичної перевірки позивача підставою її проведення визначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України саме з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.

За наслідками проведеної перевірки посадовими особами відповідача 05.07.2023 складено акт фактичної перевірки, за реєстраційним №5231/11-28-09-02/24152795.

За висновками акту фактичної перевірки встановлені наступні порушення:

- здійснення реалізації пального споживачу без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним чим порушено вимоги ч.21 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

- не проведення розрахункової операції на повну суму покупки, не роздрукування та не видача споживачу розрахункового документа, не застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено вимоги п.1, п.2, п.3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В подальшому, на підставі акта фактичної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.08.2023 № яким до ТОВ «ЛЕОН К» застосовано штрафну санкцію, за порушення ч.21 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», на підставі пп.54.3.3. п.54.3 ст.54 ПК України, абз.10 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в розмірі 250 000 грн.

Не погодившись із прийняттям вищевказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірним в цій справі є як питання дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення фактичної перевірки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 19 Податкового кодексу України визначає, що контролюючі органи виконують функції щодо здійснення ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Правові засади державної політики щодо регулювання оптової торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництво та обігом алкогольних пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Зі змісту Наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 867-п від 05.07.2023 встановлено, що перевірка призначена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробгицтва та обігу підакцизних товарів), ст.19-1, п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8-20.1.13, 20.1.17, п.20.1, ст.20, п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛЕОН К» за адресою фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць зберігання та/або відпуску підакцизних товарів): Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Грушекського, 1, АГЗС, з 05.07.2023 тривалістю не більше 10 діб.

Відповідно до п.п. 19-1.1.14 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу - контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

За змістом п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За визначенням, наведеним у пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 640/21536/19, фактична перевірка не може бути проведена податковим органом довільно. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень визначених Податковим Кодексом.

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, на виконання пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Верховний Суд зокрема у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року і 04 жовтня 2022 року у справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року у справі № 812/1112/16, від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, від 26 липня 2023 року у справі № 280/4696/22, від 17 серпня 2023 року у справі № 160/15431/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 420/11790/22 висловив позицію, згідно з якою підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Також Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 12 жовтня 2021 року у справі № 120/5729/20-а, від 12 жовтня 2021 року у справі № 120/5229/20-а, від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі №500/1331/21, від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, від 17 серпня 2023 року у справі №160/15431/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 420/11790/22 зазначав, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Правовий аналіз пункту 80.2 статті 80 ПК України свідчить про те, що здебільшого підстави, передбачені у відповідних підпунктах цієї норми, встановлюють лише єдину передумову для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків вимог законодавства у певній сфері, яка і є фактичною підставою для проведення перевірки.

Однак, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України таких встановлює дві: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.

Саме тому цей підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України має істотну особливість у його застосуванні порівняно з іншими підпунктами цієї норми, яка і зумовлює висновок про те, що саме лише посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у рішенні про проведення перевірки не є мінімально достатнім обсягом інформації, яка має відображатися у наказі відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки.

Судова палата наголошує, що оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23.

Колегія суддів звертає увагу, що у наказі №867-п від 05.07.2023 підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів».

Таким чином, наказ ГУ ДПС у Кіровоградській області №867-п від 05.07.2023 оформлений з дотриманням вимог, встановлених ст. 81 ПК України.

Враховуючи зазначене, доводи скаржника, що з наказу неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України підставу для призначення фактичної перевірки позивача, та чи дійсно в наявності у розпорядженні контролюючого органу була наявна інформація, яка може слугувати підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки, і чи саме ця інформація слугувала такою підставою є безпідставними.

Стосовно суті встановлених в ході фактичної перевірки порушень суд зазначає наступне.

Абзацем 10 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Так матеріалами справи встановлено, що перед початком фактичної перевірки проведено контрольно-розрахункову операцію, а саме було придбано ГАЗ зріджений в кількості 9,82 л за ціною 22,40 грн. на загальну суму 219,97 грн. Реалізацію, здійснено наповнювачем балонів ТОВ «ЛЕОН К» ОСОБА_1 , яким не роздруковано і не видано споживачу фіскальний чек на суму придбання 219,97 грн., що підтверджується актом проведення розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 05.07.2023, в якому міститься особистий підпис особи яка здійснює розрахункові операції, наповнювача балонів ОСОБА_1 , його письмовими поясненнями та протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №235799 від 05.07.2023.

Тому, доводи позивача, що ТОВ «ЛЕОН К» вжито всіх заходів щодо нездійснення діяльності в умовах анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, оскільки відповідальність у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії лежить, відповідно до абз.10 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», саме на суб`єкту господарювання ТОВ «ЛЕОН К».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено здійснення ТОВ «ЛЕОН К» реалізацію, в особі наповнювача балонів ОСОБА_1 , пального споживачу без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а отже, податкове повідомлення-рішення №1 від 03.08.2023 яким до ТОВ «ЛЕОН К» застосовано штрафну санкцію в розмірі 250000,00 грн., є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно посилання скаржника на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року в справі №340/7214/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024 позов задоволено, визнано протиправним та скасоване розпорядження ГУ ДПС у Кіровоградській області від 20 червня 2023 року №354-рл «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі»; зобов`язано ГУ ДПС у Кіровоградській області виключити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництво, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним запис про анулювання ТОВ «Леон-К» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №900147, колегія суддів зазначає.

Так матеріалами справи встановлено, що ГУ ДФС у Кіровоградській області видано ТОВ «Леон-К» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 01900147, терміном дії з 01 липня 2019 року по 01 липня 2024 року, на адресу місця торгівлі: 27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Жовтнева (Грушевського після перейменування), 1, автогазозаправка.

Розпорядженням ГУ ДПС від 20 червня 2023 року № 354-рл відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Леон-К».

Факт, реалізації ОСОБА_1 ГАЗ зріджений в кількості 9,82 л за ціною 22,40 грн. на загальну суму 219,97 грн здійснено 05.07.2023, що підтверджується актом проведення розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг).

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивачу стало відомо після отримання витягу з розпорядження від 20 червня 2023 року № 354-рл, у зв`язку чим товариством видано наказ від 24.06.2023 № 9 про призупинення діяльності підприємства.

Отже, станом на момент фактичної перевірки 05.07.2023, здійснюючи господарську діяльність, позивачу було відомо про анулювання виданої йому ліцензії.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОН К» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров