Справа № 440/7488/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/7488/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазебної А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Панченко О.О.,

представника відповідача Орлової М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ від 23.05.2024 №17-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на Наконечну Марину".

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що спірний наказ в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності не відповідає вимогам чинного законодавства та суперечить фактичним обставинами справи. Позивачка зауважила, що дисциплінарна комісія, констатуючи невиконання ОСОБА_1 вимог посадової інструкції заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб, не довела належними та допустимими доказами як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони дисциплінарного проступку в її діях, а також ступінь вини і шкідливі наслідки. Крім того, за твердженням позивачки, відповідач помилково кваліфікував її дії, як правопорушення пов`язане з корупцією, оскільки воно не відповідає тим вимогам, які законодавець ставить до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, більше того таке притягнення призвело до ряду негативних наслідків для особи, ряду обмежень.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1, а.с. 160-163/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що оспорюваним наказом заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області Марину Наконечну притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом попередження про неповну службову відповідність за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2, 5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу". Підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності слугував висновок дисциплінарної комісії про вчинення нею дисциплінарного проступку внаслідок виконання службового становища в особистих інтересах, а саме - перегляд інформації в ІКС "Податковий блок" стосовно ФОП ОСОБА_2 , який є її чоловіком.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Представник позивачки у відповіді на відзив наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позовній заяві /т. 2, а.с. 57-59/.

Представник відповідача у запереченні на відповідь просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши про правомірність та обґрунтованість оспорюваного наказу /т. 2, а.с. 61-62/.

У підготовчому засіданні 05.09.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 03.10.2024 суд заслухав вступне слово представників позивача та відповідача, дослідив письмові докази у справі.

У судовому засіданні 08.10.2024 проведено судові дебати; представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, а представник відповідача просив позов залишити без задоволення.

Обставини справи

ОСОБА_1 з 20.03.2009 призначена в ДПІ у м. Полтаві на конкурсній основі на посаду державного податкового інспектора відділу адміністрування податку на прибуток управління оподаткування юридичних осіб (на період відпуски по догляду за дитиною основаного працівника); цього ж дня склала Присягу державного службовця, що підтверджено записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 /т. 1, а.с. 14-15/.

У подальшому позивачку переводили на різні посади в органах Державної податкової служби України, зокрема 11.08.2022 її було переведено в ГУ ДПС у Полтавській області у зв`язку зі змінами в організаційній структурі і штатному розписі на посаду заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб /т. 1, а.с. 16/.

22.08.2022 присвоєно черговий 5 ранг державного службовця (наказ від 19.08.2022 №298-о) /т. 1, а.с. 16, зі звороту/.

27.02.2024 ДПС України надіслала до Відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Полтавській області листа, в якому повідомила таке: "...Так, під час проведення періодичного перегляду та аналізу Журналів реєстрації подій в ІКС ДПС (моніторинг дій користувачів під час перегляду інформації в Податковому блоці, моніторинг дій користувачів під час перегляд інформації в Системі співставлення та Єдиному вікні подання електронної звітності) встановлено непоодинокі факти вчинення дій в ІКС ДПС посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області стосовно платників податків, які є близькими особами, перелік яких визначено Законом України від 14.10.2014 № 1700-VІІ "Про запобігання корупції" (зі змінами). Враховуючи вищевикладене, для проведення перевірки у межах компетенції та вжиття заходів відповідно до вимог чинного законодавства України направляємо інформацію із Журналів реєстрації подій в ІКС ДПС (моніторинг дій користувачів під час перегляду інформації в Податковому блоці, моніторинг дій користувачів під час перегляд інформації в Системі співставлення та Єдиному вікні подання електронної звітності) стосовно платежів податків по яким встановлено вчинення дій в ІКС ДПС посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області. Про результати проведеної перевірки та вжитих заходах реагування просимо повідомити Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції до 15.03.2024..." /т. 1, а.с. 18, 196-199/.

05.03.2024 начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Полтавській області надіслав службову записку №146/16-31-14-11, адресовану заступнику начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб Наконечній Марині та начальнику управління оподаткування юридичних осіб Юрію Авдеєнку, в якій повідомив: "... встановлено, що заступник начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб Наконечна Марина вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 (п.н. НОМЕР_2 ), який зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває в ГУ ДПС у Полтавській області (ДПІ у м. Полтаві) на податковому обліку 02.11.2018 (0-платник податків за основним місцем обліку) такі дії:

- 27.10.2023 в період з 10 год. 24 хв. по 10 год. 25 хв. здійснила дії в ІКС "Податковий блок" шляхом 9 фактів перегляду інформації в підсистемі "Обліку платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП";

- 10.10.2024 в період з 14 год. 55 хв. по 14 год. 57 хв. здійснила дії в ІКС шляхом 12 фактів перегляду інформації в підсистемі "Обліку платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП" /т. 1, а.с. 19-20, 200-202/.

З урахуванням наведеного, начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Полтавській області у службовій записці від 05.03.2024 №146/16-31-14-11 просив не пізніше 08.03.2024 надати вичерпні пояснення щодо викладених обставин та зазначити про службову необхідність з юридичним обґрунтуванням, яка виникла у адресата, як у посадової особи відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області, для вчинення вказаних дій стосовно зазначеного суб`єкта господарювання з копіями підтверджуючих документів (за наявності), а також повідомити чи надавала позивачка інформацію, отриману за результатами перегляду ІКС "Податковий блок", що зазначено в додатках до даної службової записки, іншим особам, в тому числі ОСОБА_3 . Якщо так, то повідомити обсяг такої інформації, спосіб, дату та час надання.

07.03.2024 позивачка надала письмові пояснення у вигляді службової записки /т. 1, а.с. 203-204/.

25.03.2024 начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції подав на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області доповідну записку про ініціювання дисциплінарного провадження /т. 1, а.с. 177-180/.

04.04.2024 відповідач видав наказ №20-дп "Про порушення дисциплінарного провадження", за яким вирішено порушити дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 та визначено строк здійснення дисциплінарного провадження протягом 45 календарних днів, а також визначено склад дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи /т. 1, а.с. 173-175/.

Службовою запискою від 08.04.2024 №509/16-31-01-01 голова дисциплінарної комісії звернувся до позивачки та її безпосереднього керівника з пропозицією не пізніше 17.04.2024 надати секретарю дисциплінарної комісії такі документи: пояснення від позивача, пояснення від її безпосереднього керівника, характеристику позивача та пояснення від інших осіб, яким відомі обставини, що стали підставою для порушення дисциплінарного стягнення /т. 1, а.с. 182-184/.

17.04.2024 позивачка надала письмові пояснення та інші затребувані документи /т. 1, а.с. 208-209/. Наявність вини у вчиненні дисциплінарного проступку позивачка у своїх діях не визнала.

Безпосередній керівник ОСОБА_4 у поясненнях від 19.04.2024 зазначила про відсутність, на її думку, ознак дисциплінарного проступку у діях позивачки /т. 1, а.с. 210/.

Службовою характеристикою від 19.04.2024 ОСОБА_1 характеризується позитивно /т. 1, а.с. 211/.

24.04.2024 на ім`я позивачки надіслана службова записка, якою її повідомлено про засідання дисциплінарної комісії щодо розгляду дисциплінарної справи 30.04.2024 о 16-00 год.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія 07.05.2024 склала подання №673/16-31-01-01-дк, в якому зробила висновок: дисциплінарною комісією встановлено наявність порушень вимог частини першої статті 38 Закону №1700, пункту 1 та 4 розділу ІV "Використання службового становища, ресурсів та інформації" Загальних правил етичної поведінки, пункту 3.1. та 3.5. розділу 3 "Загальні обов`язки працівників", пункту 5.1. та 5.4 розділу 5 "Використання службового становища, ресурсів та інформації" ПЕП; а саме - в робочий час здійснювала перегляд інформації в підсистемі "Облік платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП" в ІКС "Податковий блок" стосовно свого чоловіка ФОП ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_2 ), що за межами посадових обов`язків, тобто вчинила дисциплінарний проступок, передбачений пунктами 2 та 5 частини другої статті 65 Закону №889 /т. 2, а.с. 10-21/.

Того ж дня позивачці вручено повідомлення щодо дати внесення подання №674/16-31-01-01-дк, в якому її проінформовано про внесення дисциплінарною комісією суб`єкту призначення подання дисциплінарної комісії з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; необхідність подання не пізніше 14.05.2024 письмового пояснення керівнику державної служби /т. 2, а.с. 22/.

10.05.2024 ОСОБА_1 подала на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області пояснення перед накладенням дисциплінарного стягнення в порядку статті 75 Закону України "Про державну службу" /т. 2, а.с. 23-24/.

14.05.2024 голова дисциплінарної комісії склав доповідну записку №706/16-31-01-01 на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області, у якій повідомив про доцільність прийняти рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження у строк не пізніше 17.05.2024 включно /т. 2, а.с. 26-28/.

Поряд з цим, наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 03.05.2024 №154-в ОСОБА_1 надана відпустка з 13.05.2024 по 22.05.2024 /т. 2, а.с. 29/.

23.05.2024 відповідач видав наказ №17-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на Наконечну Марину", яким накладено на заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області Марину Наконечну дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2, 5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" /т. 2, а.с. 30-39/.

Того ж дня позивачці вручено копію зазначеного наказу, що підтверджено її розпискою /т. 2, а.с. 40/.

На підставі зазначеного наказу відомості про ОСОБА_1 внесені до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, що підтверджено копією довідки /т. 1, а.с. 17/.

Не погодившись з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (надалі - Закон №889-VIII), що набув чинності 01.05.2016.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

За правилами статті 62 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Відповідно до статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

За частиною першою статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною другою цієї статті визначено, що дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 9-1) порушення вимог Закону України "Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)" у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "А" або "Б"; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Положеннями частини першої статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

За правилами частин третьої, четвертої статті 66 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення /частина сьома статті 66 Закону №889-VIII/.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з частинами першою, десятою, одинадцятою статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За правилами частин першої, другої та п`ятої статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

За частинами першою, другою та п`ятою статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

У силу статті 78 Закону №889-VIII рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

За змістом частини першої статті 65-1 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції" (надалі - Закон №1700-VII) за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі позивач оспорює правомірність наказу ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення її до дисциплінарної відповідальності шляхом попередження про неповну службову відповідність за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2, 5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".

Суд зауважує, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення може бути вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ці обставини, як і характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він учинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи, що відповідають вимогам частини другої статті 73 Закону № 889-VIII і бути належним чином обґрунтованим.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами дисциплінарної справи, тощо.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного проступку;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону.

Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі №480/8900/20 та враховані судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

У справі, що розглядається, позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності з двох підстав: порушення правил етичної поведінки державних службовців та невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Передумовою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відповідач визначив вчинення нею дисциплінарного проступку, що полягало у порушенні вимог частини першої статті 38 Закону №1700-VII, пункту 1 та 4 розділу ІV "Використання службового становища, ресурсів та інформації" Загальних правил етичної поведінки, пункту 3.1. та 3.5. розділу 3 "Загальні обов`язки працівників", пункту 5.1. та 5.4 розділу 5 "Використання службового становища, ресурсів та інформації" ПЕП; а саме - ОСОБА_1 в робочий час здійснювала перегляд інформації в підсистемі "Облік платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП" в ІКС "Податковий блок" стосовно свого чоловіка ФОП ОСОБА_2 , що не віднесено до її посадових обов`язків.

У ході проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія встановила, що ОСОБА_1 27.10.2023 в період з 10 год. 24 хв. по 10 год. 25 хв. здійснила дії в ІКС "Податковий блок" шляхом 9 фактів перегляду інформації в підсистемі "Обліку платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП".

10.10.2024 в період з 14 год. 55 хв. по 14 год. 57 хв. позивачка здійснила дії в ІКС шляхом 12 фактів перегляду інформації в підсистемі "Обліку платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП".

За висновком відповідача, перегляд ОСОБА_1 інформації в підсистемі "Облік платежів" режим "Облік платежів. Перегляд та друк ІКП" в ІКС "Податковий блок" стосовно свого чоловіка ФОП ОСОБА_2 є діяннями, вчиненими поза межами її посадових обов`язків, що свідчить про порушення нею правил етичної поведінки державного службовця, а також невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів державних органів, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень.

Оцінюючи наведені доводи відповідача, суд виходить з таких міркувань.

Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28.04.2021 №72-21), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 за №1203/29333, затверджено Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування (надалі - Загальні правила).

У силу пунктів 1, 4 розділу IV Загальних правил державний службовець повинен використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Робочий час державного службовця та посадової особи місцевого самоврядування, зокрема у разі виконання завдань за посадою за межами адміністративної будівлі державного органу чи дистанційної роботи, має використовуватись для виконання своїх посадових обов`язків.

За змістом абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону №1700-VII близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина (...).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №1700-VII загальні вимоги до поведінки осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

З урахуванням наведеного, можливо стверджувати, що порушенням правил етичної поведінки державних службовців слід вважати використання службової інформації з метою, зокрема, її передачі близьким особам.

Водночас, повертаючись до обставин цієї справи, суд враховує, що ОСОБА_1 у поясненнях від 07.03.2024 /т. 1, а.с. 203-204/ зазначила, що перегляд інформації в підсистемі "Облік платежів" був здійснений з метою встановлення наявності чи відсутності заборгованості ФОП ОСОБА_2 перед бюджетом. Крім того, 10.01.2024 перегляд був здійснений для уточнення даних щодо отриманих доходів від підприємницької діяльності чоловіка для подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2022 рік.

Статтею 43 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що у ході дисциплінарного провадження відповідач не встановив фактів передачі ОСОБА_1 отриманої інформації третім особам, зокрема чоловіку - ФОП ОСОБА_2 .

До того ж, статтею 16 Закону України від 02.10.1992 №2657-XII "Про інформацію" (надалі - Закон №2657-XII) визначено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Статтею 20 Закону №2657-XII передбачено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 21 Закону №2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

У силу пункту 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу України електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом перегляду інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійсненням податкового контролю, у тому числі дані оперативного обліку податків, зборів, єдиного внеску (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету з накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Отож, інформація про платника податків, що міститься в інформаційній системі контролюючого органу, не відноситься до конфіденційної інформації та є доступною такому платнику у його електронному кабінеті.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог Закону №1700-VII, Загальних правил етичної поведінки державних службовців та Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 №52 внаслідок перегляду податкової інформації про свого чоловіка в ІКС "Податковий блок" суд визнає помилковими, оскільки у ході дисциплінарного провадження не встановлено фактів передачі такої інформації третім особам, а відповідна інформація не є конфіденційною та доступна ФОП ОСОБА_2 в електронному кабінеті платника податків.

Стосовно доводів відповідача про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що полягав у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, суд враховує таке.

Верховний Суд у постанові від 09.08.2023 у справі №480/8900/20 зазначив, що невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків.

Мотивуючи наявність підстав для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 в порушення приписів Положення про відділ адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області та посадової інструкції заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень здійснила дії в ІКС "Податковий блок" шляхом перегляду інформації в підсистемі "Облік платежів" про свого чоловіка - ФОП ОСОБА_2 , що не відноситься до її безпосередніх посадових обов`язків.

Оцінюючи такі доводи відповідача суд зауважує, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Відповідно пункту 7.2. Розділу 7 Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 №216 (далі - Порядок №216), користувач зобов`язаний: дотримуватися вимог Порядку; використовувати інформацію виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією або іншим організаційно-розпорядчим документом органу ДПС; не передавати інформацію стороннім особам, копіювати або зберігати інформацію системи тільки на обліковані носії інформації виключно для виконання функціональних обов`язків.

Згідно з пунктом 7.3. Розділу 7 Порядку №216, користувачу забороняється: використання інформації в цілях, не передбачених посадовою інструкцією; передача іншим особам свого ідентифікатора користувача в системі/мережі, пароля та інших засобів доступу до системи; передача конфіденційної інформації стороннім особам; копіювання або збереження конфіденційної інформації системи на будь-які носії інформації, якщо це не пов`язано з виконанням функціональних обов`язків.

Відповідно до пункту 7.4. Розділу 7 Порядку №216, відповідальність за порушення вимог Порядку покладається на користувачів та їхніх керівників.

Згідно з пунктом 4.1. Порядку призначення ролей в інформаційно-комунікаційних системах ДПС, затвердженого Наказом ДПС України від 02.07.2020 №316 (далі Порядок №316) визначено, що початковий перелік ролей ІКС ДПС відповідно до функціональності підрозділів на кожному рівні конкретному працівнику призначається автоматично при введенні в підсистемі "Адміністрування системи" ІКС "Податковий блок" наказу про прийняття на роботу/переведення на іншу посаду відповідно до напряму роботи структурного підрозділу, до якого призначається співробітник, або при встановленні персонального напряму роботи для працівника. Початковий перелік ролей призначений виключно для виконання функціональних обов`язків, закріплених у посадових інструкціях, та включає мінімальний набір ролей, якого потребує для роботи кожен співробітник підрозділу.

У ході розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 адміністратором ІКС "Податковий блок" був наданий доступ до перегляду інформації в підсистемі "Облік платежів".

Суд враховує, що перегляд ОСОБА_1 інформації в підсистемі "Облік платежів" 27.10.2023 тривав з 10 год. 24 хв. до 10 год. 25 хв., тобто приблизно одну хвилину, а 10.01.2024 - з 14 год. 55 хв. до 14 год. 57 хв., тобто не більше двох хвилин.

Тож загальна тривалість перегляду інформації в підсистемі "Облік платежів" (не більше трьох хвилин протягом двох днів) не свідчить про те, що відповідні обставини могли вплинути на виконання позивачкою посадових обов`язків.

У ході дисциплінарного провадження не встановлено фактів неправомірного втручання позивачки в ІКС "Податковий блок" (зокрема, шляхом внесення коригувань, недостовірної інформації тощо), передані отриманої інформації третім особам тощо.

Доводи відповідача про те, що перегляд ОСОБА_1 інформації в підсистемі "Облік платежів" не був безпосередньо пов`язаним з виконанням нею посадових обов`язків заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області суд оцінює у контексті пояснень позивачки про необхідність отримання відповідної інформації з метою заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, що є її обов`язком у силу Закону №1700-VII.

Докази на підтвердження того, що позивачка надавала перевагу ФОП ОСОБА_2 , який є її чоловіком, з прийняттям будь-яких рішень щодо його діяльності, здійснення внесення будь-яких змін в ІКП платника, а також коригування показників поданої звітності, фактів про повідомлення службової інформація третім особам, відсутні.

Отож дисциплінарна комісія, констатуючи невиконання позивачкою вимог посадової інструкції заступника начальника відділу адміністрування рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб та розгляду звернень управління оподаткування юридичних осіб, не довела належними та допустимими доказами наявність як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , а також ступінь її вини та настання шкідливих наслідків.

Окрім того, на переконання суду, відповідач помилково кваліфікував дії позивачки як невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків, оскільки за висновком дисциплінарної комісії вчинені ОСОБА_1 дії не входять до кола її посадових обов`язків.

Неправильна кваліфікація дій державного службовця, як дисциплінарного проступку, є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що матеріалами дисциплінарної справи не підтверджено наявність саме у діях позивачки складових дисциплінарного проступку, зокрема: протиправних дій (бездіяльності) у зв`язку з неналежним виконанням покладених на неї посадових обов`язків, а також вини позивачки. Недоведеність цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку, а відтак і підстави для дисциплінарної відповідальності.

Окремо суд звертає увагу на непропорційність застосованого заходу дисциплінарного стягнення шляхом попередження про неповну службову відповідність з включенням відомостей про неї до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

При цьому суд зауважує, що діяльність суб`єктів, на яких поширюється вимоги законодавства про запобігання корупції, потрібно диференціювати на два види дисциплінарної відповідальності: дисциплінарна відповідальність загальна (за порушення службової дисципліни) і дисциплінарна відповідальність спеціальна - як правопорушення, пов`язане з корупцією (той випадок коли за порушення вимог антикорупційного законодавства особа притягується до дисциплінарної відповідальності в порядку, визначеному статтею 65-1 Закону №1700-VII.

У випадку спеціальної дисциплінарної відповідальності (правопорушення пов`язане з корупцією) таке притягнення до дисциплінарної відповідальності має ряд негативних наслідків для особи, зокрема відомості про особу вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення і це впливає на подальше проходження нею служби (переміщення, призначення на певні посади, звільнення зі служби тощо).

У свою чергу, загальна дисциплінарна відповідальність немає таких наслідків (певних обтяжень чи обмежень), а тому коли кваліфікується діяння особи його необхідно розмежовувати: чи це діяння є звичайним дисциплінарним проступком, чи це діяння є дисциплінарним проступком, яке порушує вимоги антикорупційного законодавства і тому воно вважається правопорушенням пов`язаним з корупцією.

За обставин цього спору суд дійшов висновку, що відповідач помилково кваліфікував дії позивачки як правопорушення пов`язане з корупцією, оскільки воно не відповідає тим вимогам, які законодавець ставить до порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі статті 65-1 Закону №1700-VII.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак відповідач у ході розгляду справи не надав належних та допустимих доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про дійсне вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку через неналежне виконання своїх посадових обов`язків та/або порушення правил етичної поведінки державних службовців.

А тому наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 23.05.2024 №17-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на Наконечну Марину" є таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнятий без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, внаслідок чого його належить визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /т. 1, а.с. 153, 154/.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З огляду на ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, понесені ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі - ГУ ДПС у Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Полтавській області від 23.05.2024 №17-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на Наконечну Марину".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя Олександр КУКОБА