Справа № 157/1467/24
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1467/24
Провадження №2-а/157/65/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ВН №82 від 19 серпня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за те, що 16 серпня 2024 року о 15 год 45 хв стало відомо, що громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, а саме не став на облік військовозобов`язаних, як такий, що звільнений від призову на строкову службу по досягненню 27-річного віку та переданий на облік військовозобов`язаних з 30 червня 2021 року. Вважає, що вказана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно з витягом з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер військово-облікової спеціальності (профілю) НОМЕР_1 , військове звання солдат, що працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укренергобудпроект» на посаді інженера 3 категорії, відповідно до наказу Мінекономіки №15538 від 27 червня 2024 року надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 12 березня 2025 року. Керівництво відправило його для отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із він-кодом.

Коли позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Маневичі), то 16 серпня 2024 року адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_5 смт Маневичі працівником ЗСУ ОСОБА_3 складено протокол №82 про адміністративне правопорушення на підставі ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Частина 2 ст. 210 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

В усній формі позивач повідомив ОСОБА_4 , що не притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 цієї статті.

Жодних доказів про, те що позивача викликали до ІНФОРМАЦІЯ_6 із вимогою стати на військовий облік, а він відмовився чи просто проігнорував цей виклик і відповідно за що його було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП ОСОБА_3 не надано.

Також зазначив, що 27 років йому виповнилося 12 серпня 2021 року, а тому він не міг вчиняти правопорушення з 30 червня 2021 року, адже в редакції станом на 30.06.2021 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 19 травня 2024 року не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку, не було ч. 3 ст. 210 КУпАП, і за порушення правил військового обліку було визначене покарання у виді штрафу від 510 грн до 850 грн, а не 17 000 грн, як застосовано до нього, а також строки притягнення до відповідальності, згідно зі ст. 38 КУпАП закінчились. Крім того, законодавством, чинним станом на 2021 рік не передбачалося строків ставання на облік. На момент досягнення позивачем 27 років положення ст. 210 КУпАП не містило обтяжуючої обставини «вчинення в особливий період», а містило вичерпний перелік підстав притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема неявку на виклик до військового комісаріату.

Позивач 28 серпня 2024 року отримав оскаржувану постанову та був дуже здивований тим, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУПАП, однак частина цієї статті з`явилася лише після 19 травня 2024 року, відповідно до Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, позивач не міг вчиняти адміністративно-каране правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП із 30 червня 2021 року, тощо, що норма була введена в дію лише 19.05.2024 року, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку.

Зважаючи на військово-обліковий документ Резерв+ від 03.07.2024, позивач 10 червня 2024 року оновив всі свої дані і таким чином виконав вимоги передбачені вказаним вище законом. Крім того, уточнив дані 16 серпня 2024 року, згідно з висновком Військово-облікового документу Резерв+ від 19 серпня 2024 року, коли отримував відстрочку по бронюванню, де чітко зазначено, що ним дані уточнено вчасно. Отже, до 19 травня 2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало. Тобто, з 19 травня 2024 року встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, не можливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Тому незрозуміло за діями норм якого часу та за яке саме правопорушення його покарано. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_2 не маючи в своєму розпорядженні жодних доказів, не правильно оцінив обстановку та прийняв незаконне рішення, а отже оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, тому вона повинна бути скасована, а провадження у справі закрито.

Також позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно нього не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова №82 від 19.08.2024 року незаконна і має бути скасована, а провадження закрите. Вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення ВН №82 від 19.08.2024, провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив стягнути з відповідача.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ВН №82 від 19 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він порушив вимоги підпункту 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, а саме не став на облік військовозобов`язаних, як такий, що звільнений від призову на строкову службу по досягненню 27-річного віку та переданий на облік військовозобов`язаних з 30 червня 2021 року. На розгляд справи не прибув. Правопорушення вчинено в особливий період під час дії воєнного стану та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Відповідальність за ч. 1 ст. 210 КУпАП встановлена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за ч. 2 ст. 210 КУпАП за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до підпункту 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за №36/41381 (далі Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №82 від 16 серпня 2024 року у ньому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

При цьому, ні протокол про адміністративне правопорушення №82 від 16 серпня 2024 року, ні оскаржувана постанова за справою про адміністративне правопорушення №82 від 19 серпня 2024 року не містять відомостей про конкретний час вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого диспозицією ч. 3 статті 210 КУпАП.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтю 210 КУпАП доповнено фактично частиною 3 згідно із Законом України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (цю статтю було викладено у новій редакції). Зазначений закон набрав чинності 19 травня 2024 року.

До 19 травня 2024 року ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, а тому за вчинення (не вчинення) відповідних дій до цієї дати особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд звертає увагу, на те що підпункт 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 взагалі не містить посилання на строк, протягом якого військовозобов`язані повинні встати на військовий облік.

Однак, зі змісту постанови за справою про адміністративне правопорушення №82 від 19 серпня 2024 року вбачається, що у провину позивачу поставлено те, що він не став на облік військовозобов`язаних, як такий, що звільнений від призову на строкову службу по досягненню 27-річного віку та переданий на облік військовозобов`язаних з 30 червня 2021 року. Дати, коли ОСОБА_1 нібито не став на облік військовозобов`язаних, як такий, що звільнений від призову на строкову службу по досягненню 27-річного віку та переданий на облік військовозобов`язаних з 30 червня 2021 року ні протокол, ні оскаржувана постанова не містять.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року.

Згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з витягами із застосунку Міністерства оборони України «Резерв+» військовозобов`язаний ОСОБА_1 оновив свої військово-облікові дані 10.06.2024 (витяг від 03.07.2024), також зазначено, що ним дані уточнено вчасно (витяг від 19.08.2024), чим виконав військовий обов`язок, встановлений ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тому слід вважати, що свій обов`язок з приводу оновлення (уточнення) даних, який визначений Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», позивач виконав своєчасно, а саме 10 червня 2024 року.

Крім того, витягом з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, військовозобов`язаному ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 12.03.2025.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 серії ВН №82 від 19 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий:Б.С. Гамула