Справа № 161/17688/24
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/272/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

за участі: представника позивача Доманської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом на обгрунтування якого зазначив, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 640 від 25.07.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від отримання направлення та проходження огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення ступеню придатності до військової служби. Вказана постанова була винесена на підставі складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 19.07.2024 року, а розгляд справи відбувся за його відсутності. Вважає оскаржувану постанову незаконною. Вказує, що внаслідок його доставки до ІНФОРМАЦІЯ_2 він був позбавлений надати медичну документацію про стан свого здоров`я, наявності у нього ряду захворювань. Натомість, він зобов`язався з`явитися на проходження ВЛК після збору усіх медичних висновків та довідок. У свою чергу, будь-яких правових підстав для проходження ним ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 не існувало, оскільки він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Поряд з цим, єдиний доказ, який став підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП став протокол, однак такий неможливо визнати допустимим, оскільки даний документ складений не уповноваженою на це посадовою особою. Під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідачем було грубо порушено ряд його процесуальних прав. Враховуючи наведене, а також те, що зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 10.09.2024 року, просить поновити йому строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 640 від 25.07.2024 року, визнати її протиправною та скасувати, провадження у справі закрити, а також стягнути із відповідача на свою користь судові витрати по справі.

21.10.2024 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що в ході уточнення облікових даних ОСОБА_1 , посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято рішення про його направлення на проходження ВЛК та з даного приводу виписано відповідне направлення. Останній від отримання направлення відмовився та з даного приводу було складено відповідний протокол № 640 від 19.07.2024 року, в якому також зазначено дату та час розгляду справи за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-1 КУпАП. Зі змістом протоколу позивача ознайомлено. Однак, на розгляд справи ОСОБА_1 не прибув. Як наслідок, щодо останнього винесено оскаржувану постанову. Вищевказані обставини свідчать про повну відповідність дій ІНФОРМАЦІЯ_2 чинному законодавству при здійсненні провадження щодо позивача за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 38-39).

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позовній заяві, просила задовольнити їх у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що її довірителя було примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.07.2024 року, де останнього утримували близько 5 діб. Останній дійсно відмовився проходити ВЛК, оскільки він перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 у Львівській обл. На даний час останній виконав свій військовий обов`язок щодо проходження ВЛК.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, а також зазначив, що заперечення щодо позову викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 75).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова була отримана позивачем 10.09.2024 року у відповідь на адвокатський запит його представника, а з даним позов останній звернувся до суду 20.09.2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку, тобто в межах 10-ти денного строку, визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.

Судом встановлено, що 17.07.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 було видано направлення за № 1051, яким ОСОБА_1 направлено для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в підрозділах Збройних Сил України, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період (а.с. 41).

Як вбачається із акту відмови від проходження ВЛК від 19.07.2024 року, ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК, а також від проходження ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби. Даний акт складений та підписаний двома посадовими особами (а.с. 40).

19.07.2024 року ст. офіцером мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого слідує наступне: «19.07.2024 року ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , відмовився отримати направлення та проходити ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення ступеня придатності до військової служби».

У вищевказаному протоколі ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 25.07.2024 року о 10:00 год. за адресою: м. Луцьк, вул.. Теремнівська, 85-А, каб. № 40, що позивач засвідчив власним підписом (а.с. 44).

Вищевказаний протокол є належним доказом у справі, а будь-які доводи про інше безпідставні.

25.07.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 було винесено щодо ОСОБА_1 постанову за справою про адміністративне правопорушення № 640, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмір 17000 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови слідує наступне: «16.07.2024 року ОСОБА_1 відмовився отримати направлення та проходити медичний огляд (ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для визначення ступеня придатності до військової служби. Свої дії не пояснив. Своїми діями порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 43).

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та така триває по даний час).

Таким чином, з 24.02.2022 року в Україні діє особливий період.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 5 ст. ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України,у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Таким чином, суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, таке повинно здійснюватися у встановлений строк та безумовно.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 пояснив відмову від проходження ВЛК відсутністю у нього необхідної медичної документації та необхідністю збору такої.

Однак, суд оцінює такі доводи сторони позивача критично, оскільки з часу складення протоколу про адміністративне правопорушення (19.07.2024 року) по дату винесення оскаржуваної постанови (25.07.2024) минуло понад 5 діб, тобто ОСОБА_1 мав змогу зібрати необхідні доказ з метою формування свої правової позицію та лінії захисту.

Вказана обставина позивачем будь-якими доказами не спростована.

У свою чергу, законодавець не пов`язує обов`язок проходження ВЛК саме за місцем перебування на військовому обліку, а встановлює обов`язок будь-якого військовозобов`язаного щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, встановлені в ході розгляду обставини в повній мірі спростовують будь-які доводи щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_1 при здійсненні відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП.

За наведених вище обставин, суд доходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Керуючись 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення № 640 від 25.07.2024 року.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук