Справа № 160/13821/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником позивача адвокатом Ковалем Олександром Володимировичем, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-3), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період її навчання з 01.09.1979 до 30.06.1983 та періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , та призначити пенсію за віком з дати набуття права - з 12.05.2024.
Ухвалою суду від 30.05.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
31.05.2024 надійшла подана у встановлений строк представником позивача заява про усунення недоліків з доданими до неї документами.
Ухвалою від 07.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який надійшов 14.06.2024, відповідач-3 просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є належним відповідачем, оскільки заяви позивача від 16.04.2024 та 26.04.2024 було розглянуто відповідачами-1, 2 відповідно, якими прийнято оскаржувані у цій справі рішення у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. На дату звернення вік заявниці становив 59 років 11 місяців 14 днів, страховий стаж - 26 років 02 місяці 01 день, тоді як необхідний для призначення пенсії страховий стаж має становити 31 рік. До загального стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 20.12.1982 серії НОМЕР_2 та період навчання з 01.09.1979 по 30.06.1983 згідно з довідкою від 22.04.2024 № 571, оскільки відсутній документ про зміну прізвища зі « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». Період навчання відповідно до диплому НОМЕР_3 від 22.06.1983 не враховано при обчисленні страхового стажу у зв`язку з виправленням, не завіреним в установленому порядку, та періоди роботи з 01.01.2024 до 31.03.2024, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
14.06.2024 надійшла відповідь позивача на відзив відповідача-3, у якій позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Вказала, що до заяви про призначення пенсії було додано необхідні документи, в тому числі на підтвердження зміни прізвища. Право позивача на пенсійне забезпечення не може бути постановлено у залежність від виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки.
Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 07.06.2024 о 18:34 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачу-2 вручено 22.06.2024, що встановлено з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та відомостей на сайті Укрпошти.
Станом на час розгляду справи від відповідача-2 до суду відзив не надійшов. Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на те, що відповідача-2 було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач-2 не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.04.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
26.04.2024 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додала у тому числі архівну довідку Фахового коледжу зварювання та електроніки імені ОСОБА_6 № 571 від 22.04.2024.
Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) до її страхового стажу, обчисленого до 31.12.2023, зараховано такі періоди: 28.01.1984 - 27.01.1987 (догляд за дитиною до трьох років), 01.04.1999 - 31.07.1999, 01.06.2000 - 30.06.2000, 01.08.2000 - 31.01.2001, 11.06.2001 - 07.06.2002, 06.07.2002 - 23.06.2003, 24.06.2003 - 31.12.2003, 01.01.2004 - 06.04.2011, 24.07.2011 - 11.12.2011 (безробіття), 12.12.2011 - 31.12.2023, усього 26 років 02 місяці 01 день.
В індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) міститься інформація про сплату страхових внесків у такі періоди: квітень-липень 1999 року, червень, серпень-грудень 2000 року, січень 2001 року, червень-грудень 2001 року, 2002-2010 роки, січень-квітень, грудень 2011 року, 2012-2023 роки.
Трудова книжка серії НОМЕР_2 , заповнена вперше 20.12.1982, містить відомості про прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_7 » (так у трудовій книжці), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закреслено прізвища « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 », на титульному аркуші начальником відділу кадрів Монтажного управління на Калінінській АЕС треста «СЗЕМ» зроблено запис із реквізитами свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 у квітні 1983 року (число місяця на копії трудової книжки не відтворено повністю).
У трудовій книжці містяться записи про навчання у Дніпропетровському зварювальному технікумі ім. Є.О. Патона у період 01.09.1979-24.06.1983, проходження технологічної практики у період 06.09.1982-13.12.1982, переддипломної практики - у період 14.03.1983-25.04.1983, записи про роботу у періоди: 04.08.1983-20.05.1987, 28.09.1987-21.05.1988, 26.05.1988-17.03.1992, 19.03.1992-24.04.1995, 25.02.1997-01.06.1997, 17.08.1998-02.11.1998, 02.11.1998-31.05.2000, 01.06.2000-08.02.2001, 11.06.2001-07.06.2002, 06.07.2002-23.06.2003, 08.08.2003-06.04.2011 та з 12.12.2011 (останній запис № 55 від 17.03.2021 про переведення на посаду), записи про виплату допомоги по безробіттю у період з 24.07.2011-11.12.2011.
У дипломі НОМЕР_3 від 22.06.1983, виданому ОСОБА_4 (так зазначено в дипломі) в тому, що вона у 1979 році вступила до Дніпропетровського зварювального технікуму ім. Є.О. Патона і в 1983 році закінчила повний курс технікуму за спеціальністю «контроль якості металів і зварних з`єднань, зазначено, що рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 22.06.1983 ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію «технік-дефектоскопіст», міститься запис над по батькові «испр. верить», скріплений підписом та печаткою технікуму.
Згідно з архівною довідкою № 571 від 22.04.2024, виданою Фаховим коледжем зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1979 була зарахована до числа студентів на денне відділення Дніпропетровського зварювального технікуму ім. Є.О. Патона. Наказом директора технікуму № 120 від 23.05.1983 студентку ОСОБА_9 вважати ОСОБА_4 у зв`язку з укладенням шлюбу. З 30.06.1983 ОСОБА_4 була відрахована з технікуму, отримала диплом НОМЕР_3 . Архівна довідка також містить інформацію про перейменування Дніпропетровського зварювального технікуму ім. Є.О. Патона у 1989 році на Дніпропетровський технікум зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона, який у 2017 році перейменовано на Дніпровський технікум зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона, який у 2021 році перейменовано на Фаховий коледж зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона. Підставою видачі довідки зазначено книги наказів з особового складу по учням за 1979-1983 роки.
Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 05.05.1988 шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 розірвано, про що складено актовий запис № 64 від 05.05.1988.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого повторно 05.03.1992, ОСОБА_10 є батьком, а ОСОБА_1 матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 від 05.03.1992 зазначено, що після реєстрації 20.04.1991 шлюбу з ОСОБА_12 присвоєно ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Січкареве Новомосковського району Дніпропетровської області, прізвище «Фельхле».
05.03.1992 видано свідоцтво серії НОМЕР_10 про зміну прізвища ОСОБА_4 на «Фельхле».
Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_11 , виданим 20.04.1998, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Січкареве Новомосковського району Дніпропетровської області. У паспорті містяться відомості про реєстрацію шлюбу 20.04.1991 з ОСОБА_12 відділом ЗАГС м. Удомля Тверської області.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 7 Закону № 1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положеннями ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частинами першою-другою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За змістом пункту 1.7 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з пунктом 18 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка була чинною на час заповнення вперше трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та внесення до неї записів №№ 1-20, відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Відповідно до підпункту 2.10 пункту «б» Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.
Згідно з підпунктом 2.12 пункту «б» цієї Інструкції зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорти, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58 від 29.07.1993), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 від 29.07.1993 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 2.11 Інструкції № 58 від 29.07.1993 передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
За змістом пункту 2.13 цієї Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Згідно з п. 4.1 Інструкції № 58 від 29.07.1993 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Пунктом 2.13 Інструкції № 58 передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення страхового стажу.
Записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 для підтвердження її стажу достатньо, оскільки у трудовій книжці зазначено періоди роботи, записи про роботу містять реквізити наказів, на підставі яких їх внесено, записи засвідчені та скріплені печатками.
Не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка позивача НОМЕР_2 містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів її трудової діяльності.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що до загального страхового стажу позивача протиправно не зараховано періоди її роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідній роботі, а не формальні неточності у документах.
Щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду її навчання з 01.09.1979 до 30.06.1983 у Дніпропетровському зварювальному технікумі ім. Є.О. Патона згідно з дипломом НОМЕР_3 від 22.06.1983 у зв`язку з незасвідченням у встановленому порядку виправлення по батькові у дипломі суд зазначає таке.
Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Отже, чинним законодавством передбачено зарахування до страхового стажу перебування періоду навчання за денною формою здобуття освіти.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Разом із заявою про призначення пенсії від 16.04.2024 позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області диплом НОМЕР_3 від 22.06.1983, який містить відомості про період її навчання у технікумі, спеціальність та присвоєну кваліфікацію. Диплом містить підписи уповноважених осіб, які скріплено печаткою.
Відомості про навчання було внесено до трудової книжки позивача на підставі наказів № 400 від 21.08.1979 та № 147 від 29.06.1983 (записи №№ 6, 7 скріплені печаткою Дніпропетровського зварювального технікуму ім. Є.О. Патона).
На підтвердження періоду навчання у вказаному технікумі позивач разом із заявою про призначення пенсії від 26.04.2024 подала архівну довідку Фахового коледжу зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона № 571 від 22.04.2024, яка містить інформацію в тому числі про зміну прізвища позивача зі « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » у зв`язку з укладенням шлюбу в період навчання у технікумі.
Беручи до уваги подання ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії від 26.04.2024 зазначеної довідки, суд дійшов висновку, що відповідачем-2, який здійснював розгляд цієї заяви, не доведено правомірність незарахування періоду навчання позивача з 01.09.1979 до 30.06.1983 до її страхового стажу.
Згідно з п.п. 3 п. 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку № 22-1.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та прийняття рішення за заявою позивача від 26.04.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке було визначені за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.
Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком, до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.
Як встановлено з матеріалів справи, трудову книжку НОМЕР_1 , заповнену вперше 20.12.1982, не було взято до уваги під час вирішення питання про наявність у позивача права на призначення пенсії, страховий стаж було розраховано на підставі даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Записи про роботу позивача у вказаній трудовій книжці органом призначення пенсії не досліджувалися.
Обчислення страхового стажу та призначення пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених законодавцем повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України зобов`язує відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 26.04.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
Беручи до уваги вищенаведене, а також, що відповідача-3 не було визначено органом призначення пенсії позивачу, підстави для задоволення позовних вимог, пред`явлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відсутні.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, та правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з виходом за межі позовних вимог в частині обрання способу захисту порушеного права позивача.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, пред`явлених до відповідача-2, відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області:
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її навчання з 01.09.1979 до 30.06.1983 та періоди її роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , заповненій вперше 20.12.1982;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.04.2024 та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 15, .

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10, .

Відповідач-3: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 04.12.2024.

Суддя В.В. Рянська