Справа № 620/8655/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Виноградова Д.О.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Справа № 620/8655/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Хмельницькій області

третя особа, яка не

заявляє самостійних Головне управління Пенсійного фонду України в

вимог щодо предмета Чернігівській області

спору

про визнання протиправними дій та

зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області(далі-Третя особа) в якому просила:

- визнати противоправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.05.2024 року №62 щодо відмови у перерахунку пенсії з зарахуванням страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно наказу №149 від 29.09.1982 року, виданого Чернігівським обласним управлінням торгівлі «Продтовари»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 20.05.2024 року, з врахуванням стажу роботи у період з 30.09.1982 року по 17.12.2008 року згідно наказу №149 від 29.09.1982 року, виданого Чернігівським обласним управлінням торгівлі «Продтовари», трудової книжки від 04.10.1982 серії НОМЕР_1 та диплома від 24.09.1982 НОМЕР_3, до загального страхового стажу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що помилка в прізвищі є формальною неточністю у документі, оскільки факт роботи та навчання підтверджується наданими позивачем документами.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. При цьому суд відзначив, що записи у трудовій книжці Позивачки не містять недопустимих виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, а натомість внесені у відповідності із встановленими правилами.

Також суд врахував, що записи прізвища, ім`я та по-батькові, які зроблені в документах Позивачки російською мовою співпадають з її прізвищем, ім`ям та по-батькові в документах, які зроблені українською мовою, враховуючи зміну Позивачкою дошлюбного прізвища.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт наполягає, що якщо трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудової договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, Апелянт відзначає, що прізвище Позивачки, яке зазначене в поданих нею документах - ОСОБА_1 , не відповідає прізвищу, зазначеному у свідоцтві про шлюб- ОСОБА_3 . Інших документів на підтвердження спірних періодів роботи, що передбачено Порядком №637 Позивачкою надано не було.

Також ГУ ПФУ в Хмельницькій області стверджує, що задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії є втручанням у дискреційні повноваження Відповідача та виходить за межі адміністративного судочинства.

Окрім того, Апелянт стверджує про порушення судом норм процесуального права в частині оцінки доказів. Також пенсійний орган відзначає, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2024 та від 09.10.2024 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.05.2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком зі зміною страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення № 62 від 27.05.2024, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. У рішенні відповідач зазначив, що зарахувати до страхового стажу періоди роботи відповідно до наказу від 29.09.1982 № 149 виданого Чернігівським обласним управлінням торгівлі «Продтовари» про прийняття на роботу, трудової книжки від 04.10.1982 серії НОМЕР_1 та диплома від 24.09.1982 НОМЕР_3 немає можливості, оскільки прізвище яке зазначене в документах -« ОСОБА_1 », не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про шлюб - « ОСОБА_3 ».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Позивачка звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV унормовано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому статтею 62 Закону № 1058-IV, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені зокрема у пунктах 3, 8 Порядку № 637.

11. Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 прізвище Позивачки було змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 » /т. 1 а.с.12/.

12. Водночас, усуваючи невідповідність висновків суду обставинам цієї справи, колегія суддів відзначає, що диплом НОМЕР_3 та наказ №149 від 29.09.1982, відповідно до яких Позивачка просила зарахувати період навчання та роботи до її страхового стажу, видані на ім`я « ОСОБА_1 ».

13. Інших документів, які підтверджували б спірні періоди та наявність правових підстав для їх зарахування до страхового стажу Позивачки, не надано ані до суду першої, ані апеляційної інстанції. Відсутні також відомості про наявність та виправлення допущеної у зазначеному вище свідоцтві про шлюб помилки.

14. З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про правомірність рішення ГУ ПФУ у Хмельницькій області про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 27.05.2024 №62.

15. Отже, Апелянт у повному обсязі обґрунтував вимоги своєї апеляційної скарги та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

16. Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

18. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року - скасуванню, а у задоволенні позову слід відмовити.

19. Розподіл судових витрат.

Судові витрати, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище, судові витрати Позивачки зі сплати судового збору у суді першої інстанції відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 02 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев