Справа № 160/20156/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
25.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 грн у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 16.04.2023 по 21.04.2023 та з 03.11.2023 по 14.11.2023 - протиправною;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої розділом XXXIV Наказу Міністерства оборони України №566 від 26.09.2023 «Про затвердження змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , передбаченого Наказом №359 від 26.12.2023, а саме:
- щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023;
- надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023;
- грошової компенсації за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки 2022 рік;
- грошової компенсації за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік;
- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 у розмірі щомісячного грошового забезпечення;
- одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;
- одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 грн у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 16.04.2023 по 21.04.2023 та з 03.11.2023 по 14.11.2023;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 , передбаченого Наказом №359 від 26.12.2023, а саме:
- щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023;
- надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023;
- грошову компенсацію за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки 2022 рік;
- грошову компенсацію за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 у розмірі щомісячного грошового забезпечення;
- одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;
- одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 21.09.2022 по 26.12.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 15.04.2023 під час виконання бойового завдання, позивач отримав поранення та у період з 16.04.2023 по 21.04.2023 та з 03.11.2023 по 14.11.2023 проходив лікування у закладах охорони здоров`я. За твердженням позивача, за час перебування на лікуванні йому не нарахована та не виплачена додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Крім того, позивач зазначив, що при звільненні його з військової служби за станом здоров`я, йому не було виплачено грошове забезпечення належне до виплати, передбачене витягом з наказу №359 від 26.12.2023. Так, позивач вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.
Також вказаною ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Адміністративний позов та копія ухвали від 31.07.2024 отримані відповідачем в системі «Електронний суд» 31.07.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 21.09.2022 по 26.12.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .
Згідно з Первинною медичною карткою невідкладної медичної допомоги від 15.04.2023 та Довідкою про обставини травми №9685 від 21.10.2023 року 15.04.2023 ОСОБА_1 отримав мінно-вибухове вогнепальне поранення в ділянці в/3 лівої гомілки, лівої сідниці та н/3 правого стегна, сторонні тіла під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини в населеному пункті Бахмут внаслідок бойових дій.
У подальшому ОСОБА_1 проходив лікування в закладах охорони здоров`я:
- з 16.04.2023 по 21.04.2023 перебував у травматологічному відділенні КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» КМР з діагнозом МВТ, ВОСП в ділянці в/з лівої гомілки, лівої сідниці та н/3, правого стегна, сторонні тіла, що підтверджується Виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №3337.
- з 03.11.2023 по 14.11.2023 перебував у ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_3 , про що свідчить Виписка із медичної карти хворого №3112 за якою позивачеві було встановлено діагноз ВОСП м`яких тканин верхньої третини лівої гомілки, лівої сідниці та нижньої третини правого стегна у вигляді зміцнілих рубців.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №359 від 26.12.2023 солдата ОСОБА_1 , колишнього номера обслуги гранатометного взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 та знаходився на всіх видах забезпечення та у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 №160-РС (по особовому складу) від 23.12.2023, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», звільненого з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або, про непрацездатність до військової служби з переоглядом через 12 місяців), слід вважати таким, що 26.12.2023 року справу та посаду здав.
Також в означеному витязі з наказу зазначено наступне.
З 26.12.2023 року виключити зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.
З 27.12.2023 року виключити з видачі продуктів в натуральному вигляді.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023.
Виплатити надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023.
Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використовувалась.
Щорічна основна відпустка за 2023 рік використовувалась терміном на 14 діб з 02.02.2023 по 08.02.2023 та з 25.03.2023 по 31.03.2023.
Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням заробітної плати за 2023 рік не надавалась.
Виплатити грошову компенсацію за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки за 2022 рік.
Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік.
Додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, передбачена статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року та згідно з пунктом 3 розділу 31 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 25.09.2022 по 26.12.2023 не надавалась.
Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 в розмірі місячного грошового забезпечення отримав.
Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 у розмірі щомісячного грошового забезпечення.
Відповідно до порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого Постановою КМУ від 26.01.2022 року №58, виплатити одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023 (чотирнадцять місяців).
Виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення визначених заходів, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» здійснити на підстави рішення (наказу, директиви, розпорядження Головнокомандувача ЗСУ про визначеної району (районів) ведення бойових (воєнних) дій за відповідний період пропорційно часу участі у таких діях або за заходах за період з 04.12.2023 по 26.12.2023 здійснити за умови документального підтвердження такої участі в порядку передбаченого наказом МОУ від 25.01.2023 №44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260».
02.04.2024 та 14.05.2024 представник позивача звернулась до командира Військової частини НОМЕР_1 з адвокатськими запитами, в яких просила надати копію картки особового рахунку ОСОБА_1 із зазначенням всіх видів нарахувань за кожен з місяців військової служби.
Водночас матеріли справи не містять наданих відповідей на вказані адвокатські запити.
Оскільки при звільненні позивачу не виплачено усі виплати, що йому належать, в повному обсязі, останній звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу статті 65 Основного Закону України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до сьогодні.
За змістом абзацу четвертого статті 1 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
За приписами частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу"(далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
У силу абзацу другого частини другої статті 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Як визначено частиною четвертою статті 2 Закону №2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Відповідно до частин першої четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (набрала чинності 01.03.2018), пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям деталізовані приписами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оброни України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).
Пунктом 2 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Згідно з абзацами другим, третім пункту 9 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.
Пунктом 1 розділу XXVIII Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.
Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац 1 пункту 1-2 постанови №168).
Абзацом 3 пункту 1-2 постанови №168 зазначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 видно лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Також, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 Порядок №260 доповнено розділом XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану", що застосовується з 01.02.2023 та пунктом 10 якого передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
У цій справі спір, зокрема, виник з приводу нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період перебування на лікуванні.
За встановлених обставин у цій справі позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини у період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023, безперервно, що підтверджено залученими до матеріалів справи копіями медичних документів.
Позивач вважає, що Військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не виплачено йому у повному обсязі грошове забезпечення за період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023.
Водночас суд зазначає, що доказів виплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023 матеріали справи не містять.
При цьому суд констатує, що обидві вказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у цих спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на ім`я позивача, які містяться в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного суд робить висновок про те, що позивачу підлягає нарахуванню та виплаті додаткова винагорода передбачена Постановою №168 за період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023, включно, з розрахунку 100000 грн на місяць, з урахуванням вже виплачених сум.
Щодо вимог позивача виплатити грошове забезпечення передбачене Наказом №359 від 26.12.2023, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).
Як попередньо було зазначено, згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Пунктами 1-3 Розділу XVI Порядку №260 встановлено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.
Розмір щомісячної премії у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частинах установлює командир цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_1 .
Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.
У свою чергу згідно з окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу (крім військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом (призовом) у військових частинах, підпорядкованих Командуванню Сил спеціальних операцій, Командуванню Десантно-штурмових військ, Командуванню морської піхоти Військово-Морських Сил, в екіпажах надводних кораблів (суден, катерів), які перебувають у строю (в ремонті), в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад та центрів, до складу яких входять кораблі, морські судна, самохідні рейдові судна або катери, які постійно розміщені на кораблях (суднах, катерах) та у військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , А1420-М, А1556, НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ) виплачується щомісячна премія, розмір якої залежить від тарифного розряду.
За приписами пунктів 1, 2 Розділу VI Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.
Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.
Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_1 .
Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.
Пунктами 2, 11, 12 розділу ХХХІV Порядку №260 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Відповідно до пункту 14 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".
У разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.
Крім того відповідно до пункту 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 "Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Як встановлено в ході судового розгляду відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №359 від 26.12.2023 солдата ОСОБА_1 , колишнього номера обслуги гранатометного взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 та знаходився на всіх видах забезпечення та у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_4 №160-РС (по особовому складу) від 23.12.2023, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», звільненого з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або, про непрацездатність до військової служби з переоглядом через 12 місяців), слід вважати таким, що 26.12.2023 року справу та посаду здав.
При цьому згідно з вказаним витягом із наказу зазначено наступне.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023.
Виплатити надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023.
Виплатити грошову компенсацію за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки 2022 рік.
Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік.
Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 у розмірі щомісячного грошового забезпечення.
Відповідно до порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого Постановою КМУ від 26.01.2022 року №58, виплатити одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023 (чотирнадцять місяців).
Однак, доказі проведення вказаних виплат сторонами не надано, про що у своєму позові наполягає й позивач.
Оцінюючи викладене, враховуючи, що військовою частиною НОМЕР_1 самостійно визначено виплати на які має право позивача, однак доказів таких виплат не надано, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині.
Щодо невиплати позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», слід зазначити таке.
Відповідно до п. 1 розділу XXXII «Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби» наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Згідно з п. 5 розділу XXXII «Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби Порядку №260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються:
звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою;
які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад),- щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення;
яких відсторонено від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України або яких відсторонено від виконання службових повноважень у зв`язку зі складанням щодо них протоколу про адміністративне корупційне правопорушення,- щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), на які мали право військовослужбовці за останньою займаною посадою на день відсторонення від посад (відсторонення від виконання службових повноважень) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення.
З аналізу Порядку №260 судом встановлено, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби мала бути виплачена позивачу одночасно з виключенням зі списків особового складу частини. При цьому для виплати грошової допомоги у разі звільнення з військової служби не передбачено звернення з додатковими заявами або рапортами.
Відтак, суд зазначає, що позивач має право на отримання передбаченої частиною 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, як військовослужбовець який звільняється зі служби за станом здоров`я, а тому бездіяльність відповідача щодо невиплати такої допомоги є протиправною та порушує гарантоване чинним законодавством України право позивача на соціальний захист.
Враховуючи, встановлену наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, як військовослужбовець, який звільняється зі служби за станом здоров`я, суд робить висновок, що відповідач мав підстави для нарахування та виплати такої допомоги, проте протиправно цього не зробив.
За приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».
Крім того, задоволенню підлягають вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за кожний повний календарний рік служби.
Разом з тим, суд зазначає, що вимога позивача щодо визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої розділом XXXIV Наказу Міністерства оборони України №566 від 26.09.2023 «Про затвердження змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» задоволенню не підлягає, оскільки вона є аналогічною розглянутій вимозі щодо невиплати позивачеві одноразової грошової допомоги, якого було призвано на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023.
Крім того, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодекс адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про часткове задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду цієї справи не здійснюється, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а докази понесення ним інших судових витрат у матеріалах справи відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_16 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_17 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн за період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000 грн за період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , передбаченого Наказом №359 від 26.12.2023, а саме: щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023; надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно з телеграмою Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023; грошової компенсації за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки за 2022 рік; грошової компенсації за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі щомісячного грошового забезпечення; одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 , передбачене Наказом №359 від 26.12.2023, а саме: щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно з телеграмою Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023; грошову компенсацію за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки за 2022 рік; грошову компенсацію за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі щомісячного грошового забезпечення; одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023, з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський