Справа № 497/900/24
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/900/24
Провадження № 2-а/497/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 року представник позивач - адвокат Герасимова Т.І, яка підтвердила свої повноваження ордером серії ВВ №1038679 від 15.04.2024 року (а.с.11), звернулася до суду з використанням системи "Електронний суд" з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання перебування на території України серії АА № 00016610 від 11.01.2024 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що 11.02.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №99916610, відповідно до якої позивач 28.12.2023 року, керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.480 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, передбачених п.22.5 ПДР України, а саме - перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,025% (4,01 тони), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. Цю постанову він вважає протиправною, оскільки вона винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень. Так, позивач є власником вище вказаного транспортного засобу, якій є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, до якого має кріпитися причіп. В оскаржуваній постанові зазначено, що посадовою особою зафіксовано транспортний засіб сідловий тягач MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , загальною масою 48 900 кг, що є неможливим. Адже сам сідловий тягач згідно свідоцтва без навантаження важить 8550 кг, а з навантаженням 26 000 кг, а якщо взяти показник з оскаржуваної постанови, перевищення склало 10,025 %, тобто на 4,01 тони і загальна маса сідлового тягача становить 48 900 кг, що в даному випадку на 50% більше маси сідлового тягача. Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу відповідно до пункту 15 Порядку №1174, посадова особа відповідача визначила транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , як тягач з напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон. З матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб рухався з іншим транспортним засобом, а відповідно до п.22.5 (б) Правил дорожнього руху України загальна маса трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра не повинна перевищувати 44 т. Тобто рухалися два транспортні засоби, але в оскаржуваній постанові при визначені загальної маси транспортного засобу було враховано лише один транспортний засіб. Так, в оскаржуваній постанові відсутні дані щодо марки, моделі, державного номерного знаку причеп-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , отже на думку представника посадовою особою було порушено ст.283 КУпАП. Фактично оскаржувана постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів, допустима загальна маса яких становить 44 т. Позивачу про дану постанову стало відомо тільки 05.04.2024 року після отримання постанови Болградського відділу ДВС у Болградському районі, тому ним дотриманий 10-денний строк на оскарження. Виходячи із наведеного, сторона позивача вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки виміряні з урахуванням похибки вагові параметри т/з не перевищили нормативні вагові та допустимі габаритно-вагові параметри т/з для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, за яких настає адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому для захисту прав позивача представник звертається до суду з даною вимогою.

Ухвалою судді від 22.04.2024 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду (а.с.18).

Ухвалою суду від 16.05.2024 клопотання відповідача Ковальчук В.М., яка діє на підставі довіреності, відповідачу було продовжено строк для подачі відзиву до 06.08.2024 року (а.с.36-37).

06.06.2024 року до суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому представник просить відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі.

Свій відзив представник обґрунтовує тим, що відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. В пункті 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Представник звертає увагу суду на те, що вказаними вище нормами врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, ст.132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019 року № 1174. Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Щодо твердження позивача з приводу того, що оскаржувана постанова не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам, представник зазначає, що ст.268 КУпАП передбачено особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст. 279-1 - 279-8 цього Кодексу. Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в даному випадку несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. На момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022 року. Щодо відсутності інформації про напівпричіп, представник зазначає, що в оскаржуваній постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Так, відповідно до чинної редакції ПДР для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом допустимим навантаженням є 40 т. Відповідно до п.22.5 ПДР навантаження в 44 т допускається для трьохвісного автомоблія (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м. Тобто визначальною обставиною є саме здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м. Відповідно до контейнеру з відкритим верхом застосовуються вимоги щодо наявності і нижніх і верхніх кутових фітингів як до усіх видів великотонажних контейнерів. Відповідно до фото фіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп має тентований верх, на ньому відсутні будь-яке маркування та пломбування, кутові фітинги. Представник звертає увагу суду, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки КЕМPF зазначено, що він спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз переобл. для перев. тип 1А або доопрац. як кузов власн. виготов. для перевез. насипн. вантажу (у т.ч.зерн.культур). З особливих відміток вбачається те, що контейнер типу 1А було переобладнано під кузов для перевезення сипучих вантажів. Вказане прямо виключає здійснення перевезення в контейнері або змінному кузові (що є умовою для застосування підвищеного нормативу) з огляду на те, що відповідно до п.п.17.2-17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари. Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до п.22.5 ПДР є 40 т. Позивачем будь-яких доказів, щодо здійснення вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузову, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо, які б могли свідчити на користь його доводів не надано. Представник зазначає, що вірно встановлено перенавантаження в 4010 кг, що становить 10,025%. На підставі вище викладеного представник просить відмовити в задоволені позову, так як дії посадових осіб відповідача під час формування постанови є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

07.08.2024 року за клопотанням сторони відповідача судовий розгляд було відкладено на 10.09.2024 року, але через перебування судді у відрядженні справу в цю дату знято з розгляду та призначено судовий розгляд на 13.11.2024 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивач Герасимова Т.І. надала через систему «Електронний суд» 16.05.2024 року заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.39).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме шляхом надіслання судової повістки на офіційну електрону адресу - та на електрону адресу представника Ковальчук В.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 Про причини неявки представника суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, надали суду відзив з приводу заявлених позовних вимог, тому суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наданих суду заперечень та доказів.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Судом встановлено, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. 11 січня 2024 року винесено постанову серії АА №00016610 у відношенні ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. (а.с.7).

За змістом цієї постанови 28.12.2023 року о 12 годині 32 хвилини за адресою М-05, км 36+303, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,025% (4,01 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Відповідальною особою за рух цього транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Правопорушення зафіксоване технічним засобом: WIM5,5, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: №35-02/1812…1815; 23-21/000198.199.201.306 до 12.09.2024 року.

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, з повною масою 26 000 кг та масою без навантаження - 8550 кг, та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - транспортний засіб КЕМPF, державний номерний знак НОМЕР_4 є «спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, переобладнаний для перевезення конт.1А або доопрац. (обріз до н 2200мм, з/без тентужонт.1А кузова власн. вигот. вля перевез. насипних вантажів (у т.ч. зернових культур)», з повною масою 39 000 кг та без навантаження - 6 210, власником яких є ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до ч 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі т/з, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких т/з. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі т/з, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМ України.

Відповідно до постанови КМ України від 27.06.2007 року № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування до великовагових та великогабаритних т/з відносяться т/з вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 ПДР.

Положеннями п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових т/з автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних т/з автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі т/з, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких т/з. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 ПДР України на 02% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 (б) Правил дорожнього руху України визначено, що рух транспортних засобів та їх составів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичну масу (для комбінованих транспортних засобів): двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т.

Відповідно до абзацу четвертого розділу І Правил перевезень вантажів № 363 вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Згідно з п. 10 Порядку № 1388 перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

На зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (п. 16 Порядку № 1388).

Тобто, після отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якому відображено, що він відноситься до категорії спеціалізованих напівпричепів контейнеровозів, власник цього транспортного засобу має законне право розраховувати, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони.

Суд враховує пункт 17.2 Правил перевезень вантажів № 363, яким встановлена заборона на перевезення в універсальних контейнерах вантажів, які швидко псуються, сипучих вантажів без тари тощо.

Водночас, ч.2 ст. 132-1 КУпАП, за якою позивача було притягненою до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Аналіз п.22.5 Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП свідчить про те, що розмежування максимально допустимого навантаження транспортних засобів не дає можливості Відповідачу самостійно змінювати ваговий параметр транспортного засобу в залежності від дотримання чи не дотримання перевізником Правил перевезення вантажів, виду та характеру вантажу, наявності чи відсутності необхідного маркування контейнера.

Оскільки ключовим при проведенні такого визначення мають бути технічні характеристики самого транспортного засобу, визначені заводом-виробником та підтверджені посадовими особами під час його державної реєстрації. Відповідно з моменту проведення реєстрації транспортного засобу держава визнає та офіційно приймає його на облік із зазначенням у реєстраційному свідоцтві притаманних йому технічних характеристик. Самостійна зміна посадовою особою суб`єкта владних повноважень гранично допустимих вагових параметрів транспортного засобу не може відповідати принципам належного урядування та правової визначеності.

У свою чергу суд звертає увагу, що у випадку здійснення власником такого транспортного засобу його самовільного переобладнання та експлуатації без приведення реєстраційних документів на нього у відповідність із притаманними такому напівпричепу технічними характеристиками, за умови належної фіксації такого факту відповідною посадовою особою, може бути підставою для притягнення відповідальної особи до відповідальності. Натомість таке порушення не охоплюється диспозицією ст. 132-1 КУпАП.

Щодо оформлення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з пунктом 4 розділом ІІ Інструкції № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує, у тому числі, наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи.

У Додатку 1 до Інструкції № 512 (шаблон постанови) встановлено вимоги щодо зазначення у постановах марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Крім того абзацом 5 пункту 15 Порядку № 1174 передбачено, що метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Тобто, при винесенні постанови повинні були бути враховані матеріали фотофіксації контейнеровоза, а не лише сідлового тягача.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різне значення нормативів параметрів допустимої загальної маси для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів. Тому, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що посадовими особами Відповідача зафіксований транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , загальною масою 44 010 кг, кількість вісей - 6 шт, спарені колеса - 2 вісь, відстань між вісями -1-2: 2 900 мм, 2-3: 1310 мм, 3-4: 4 020 мм, 4-5: 1 320 мм; 5-6: 1 290 мм, навантаження на вісь 1 - 5 750 кг, 2 - 9000 кг, 3 - 6 000 кг, 4 - 9 450 кг, 5 - 9 300 кг, 6 - 9 400 кг; загальна маса 48 900 кг, висота, ширина, довжина не зазначені.

У свою чергу, аналізуючи пункт 22.5 Правил дорожнього руху України та зміст оскаржуваних постанов суд приходить до висновку, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу відповідно до пункту 15 Порядку № 1174, посадові особи Відповідача визначили транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , як сідловий тягач, у зв`язку із чим прийшов до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

З такими висновками посадової особи Відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

З наданих суду письмових доказів встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем (а.с.10).

У свою чергу, з матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухався разом з іншим транспортним засобом державний номерний знак якого відповідачем встановлений не був (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - транспортний засіб КЕМPF, державний номерний знак НОМЕР_4 , з тверджень позивача саме цей транспортний засіб рухався з вантажним сідловим тягачем, та це твердження не спростоване відповідачем належними та допустимими доказами, це є спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, переобладнаний для перевезення конт.1А або доопрац. (обріз до н 2200мм, з/без тентужонт.1А кузова власн. вигот. вля перевез. насипних вантажів (у т.ч. зернових культур). Наявність вантажу на вказаному напівпричепі (контейнеровозі) Відповідачем не заперечується.

Пунктом 22.5 (б) Правил дорожнього руху України визначено, що загальна маса трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра не повинна перевищувати 44 т.

Тобто, фактично рухалися два транспортні засоби, але в оскаржувані постанові при визначенні загальної маси транспортного засобу та при притягненні Позивача до відповідальності, було враховано лише один транспортний засіб.

Так, в оскаржуваній постанові відсутні дані щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу приєднаного до сідлового тягача MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Отже, посадовою особою Відповідача було порушено ст.283 КУпАП, додаток № 1 до Інструкції № 512, п. 16 Порядку № 1174.

Фактично оскаржувана постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів, допустима загальна маса яких становить 44 т.

За таких обставин суд приходить до висновку, що при встановлені технічних характеристик транспортних засобів вантажного сідлового тягача MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза посадові особи повинні були ідентифікувати їх як трьохвісний автомобіль (тягач) із трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) та визначати можливе перевищення ним фактичної маси виходячи із максимально дозволеної для контейнеровозів у розмірі 44 тони, а не 40 тон, як було враховано ним при проведенні розрахунків.

Зазначена невідповідність оскаржуваної постанови вимогам зазначених вище нормативно-правових актів при проведенні розрахунків на переконання суду обумовлена тим, що Відповідачем у оскаржуваній постанові не встановлено державний номерний знак транспортного засобу (спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза), внаслідок чого Відповідач не міг вірно встановити дійсні характеристики таких транспортних засобів та помилково визначив дозволену максимальну масу.

За умови належної фіксації та опрацювання Відповідачем отриманої інформації з визначенням максимально допустимої ваги такого транспортного засобу у розмірі 44 тони, Відповідач встановив би, що дії Позивача щодо допущення загальної маси транспортного засобу 48 900 кг не містили об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, постанова серії АА № 00016610 від 11.01.2024 року не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів, встановлених саме для контейнеровоза, який рухався разом з транспортним засобом сідлового тягача MAN TGX 26.480, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , адже, згідно з позицією відповідача при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, саме для транспортних засобів та їх составів - фактична маса - до 40 т.

Натомість самостійна зміна посадовою особою Відповідача технічних характеристик транспортного засобу є порушенням принципу належного врядування та правової визначеності. У свою чергу можливе самовільне переобладнання транспортного засобу та його подальша експлуатація може бути підставою відповідальності іншого виду за умови належної фіксації такого порушення.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що у разі, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. Адже дії позивача щодо експлуатації транспортного засобу не охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Доводи Відповідача про наявність заборони перевезення в універсальних контейнерах, зокрема, сипучих вантажів без тари, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, вимог щодо виду вантажу або ж способу його розміщення у контейнері, не змінює призначення та технічних характеристик одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як вантажного контейнера у розумінні абзацу четвертого розділу І «Терміни та поняття» Правил перевезення вантажів № 363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а), та правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а).

Під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а).

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00016610 від 11.01.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня винесення повного тексту рішення суду.

Суддя В.А. Раца