Справа № 520/16217/24
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 р. Справа № 520/16217/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.10.24 по справі № 520/16217/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладену у листі від 05.06.2024 року № 17089-17896/П-05/8-2000/24 , щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 коп., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. справа № 520/5007/22 ; від 13.07.2023 р. справа № 520/14760/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ) суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 копійки, які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. справа № 520/5007/22 ; від 13.07.2023 р. справа № 520/14760/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом відмовило їй у виплаті недоодержаної пенсії за померлого чоловіка ОСОБА_2 . На переконання позивача, така відмова є протиправною.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладену у листі від 05.06.2024 року № 17089-17896/П-05/8-2000/24, щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 коп., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. справа № 520/5007/22 ; від 13.07.2023 р. справа № 520/14760/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ) суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 копійки, які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. справа № 520/5007/22 ; від 13.07.2023 р. справа № 520/14760/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону № 2262.

Статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 52 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно з статтею 1271 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до цього Закону № 2262 відсутня, тому для застосування статті 61 Закону № 2262 немає підстав.

Органами Пенсійного фонду України ведеться Реєстр з метою систематизації та упорядкування судових рішень.

До Реєстру, у разі смерті стягувана, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача.

Станом на звітну дату рішення суду щодо зміни стягувача до головного управління не надходило, про що також вказує позивачка у своїй позовній заяві.

Оскільки позивачка не є стороною в судовому процесі по вказаній справі, вносити зміни до Реєстру підстави відсутні.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутні порушення з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Позивач скористалася своїм правом та надала до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що Закон України № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Таким чином, на думку позивача, вищевказані посилання ГУ ПФУ у апеляційній скарги є безпідставними.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_2 отримував пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ та помер 09 січня 2024 року , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року у справі 520/5007/22, та на виконання рішення по справі 520/14760/23 від 13.07.2023, про перерахунок пенсії ОСОБА_2 , було інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень, останній за життя не отримував.

Позивач звернулася до пенсійного органу з вимогою здійснити виплату недоотриманої суми, проте відповідачем цього зроблено не було.

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від. них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-XII).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцям, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх участі - входять до складу спадщини.

Це правило отримало розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсії, в тому числі статті 61 Закону України №2262-XII.

Частинами 1-3 статті 61 Закону України №2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Таким чином, вищевказаними положеннями запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Абзацом 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1), передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

За змістом абзаців 1, 3 пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку №22-1).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку №22-1).

Абзацом 1 частини другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 Закону України №2262-XII, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14.10.2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції»).

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 Закону України №2262-XII, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а у разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Водночас документами, які підтверджують факт спільного проживання, є довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою та рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні).

Як вбачається з матеріалів справи, чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно розрахунків на доплату за пенсійною справою № 100 23133 загальна сума заборгованості складає 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 коп. (230277,92+14000).

24.05.2024 позивач, через представника, звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка.

Отже, позивач звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії покійного чоловіка, в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 61 Закону № 2262-ХІІ.

Щодо доводів відповідача про можливість отримання позивачем доплати пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , використовуючи рішення суду про зміни стягувача, колегія суддів зазначає наступне.

Верховним Судом в постанові від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а було сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічний підхід до правозастосування знайшов відображення в постановах Верховного Суду від 16.05.2023 року у справі №420/288/21, від 27.09.2023 року у справі №420/16546/21, від 22.11.2023 року у справі №420/1966/19, від 15.12.2023 року у справі №805/2628/18-а.

Таким чином, доводи відповідача про зміну стягувача в межах справи для отримання заборгованості з виплати перерахованої ОСОБА_2 пенсії є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що позивач звернулась до ГУ ПФУ у Харківській області щодо виплати їй недоотриманої чоловіком пенсії відповідно до статті 61 Закону України №2262-XII, а не щодо виконання рішень у справах № 520/5007/22, № 520/14760/23.

З огляду на вищевикладене, відмова відповідача у виплаті позивачці недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 є безпідставною.

Доцільно також зауважити, що відсутнє звернення інших осіб до ГУ ПФУ у Харківській області з вимогою про виплату неодержаної суми пенсії ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 244277,92 грн по рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року у справі № 520/5007/22, від 13.07.2023 року у справі № 520/14760/23.

Так, згідно зі статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладену у листі від 05.06.2024 року № 17089-17896/П-05/8-2000/24 , щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 коп., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. справа № 520/5007/22 ; від 13.07.2023 р. справа № 520/14760/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ) суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 244277 (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 92 копійки, які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. справа № 520/5007/22 ; від 13.07.2023 р. справа № 520/14760/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/16217/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 по справі № 520/16217/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський