Справа № 500/6041/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6041/24

04 грудня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ради адвокатів Тернопільської області, у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Тернопільської області №69/5 від 11.06.2024 "Про роз`яснення ОСОБА_1 про необхідність усунення обставин несумісності".

Позовні вимоги мотивовані тим, що Рада адвокатів Тернопільської області ухвалила рішення №51/4 від 10.05.2024, - видати позивачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю після складання присяги адвоката України.

Надалі, Радою адвокатів Тернопільської області прийнято інше рішення №69/5 від 11.06.2024, у якому вказано про необхідність усунути вимоги щодо несумісності, пов`язані з її перебуванням на службі в органах місцевого самоврядування, зокрема, з роботою на посаді голови Чортківської районної ради, яке оскаржено позивачем та є предметом розгляду у даній судовій справі з підстав того, що таке рішення відповідача, на переконання позивача порушує її законне право на зайняття адвокатською діяльністю, оскільки чинне законодавство встановлює обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, спрямованої на надання правової допомоги клієнту, однак не лімітує право посадових осіб органів місцевого самоврядування, які перебувають на публічній або державній службі, на участь у відповідних процедурах добору та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою суду від 10.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

Ухвалою від 11.10.2024 суд відмовив у задоволенні заяви позивача від 10.10.2024 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які подальші дії щодо скасування рішення Ради адвокатів Тернопільської області №51/4 від 10.05.2024 "Про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю" до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвалою від 22.10.2024 суд повторно відмовив у задоволенні заяви позивача від 15.10.2024 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які подальші дії щодо скасування рішення Ради адвокатів Тернопільської області №51/4 від 10.05.2024 "Про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю" до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження у даній справі отримано відповідачем 15.10.2024, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф.119 (арк. справи 36).

Однак, у встановлений судом строк, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження процесуального строку для його подання не звертався.

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, позивач ОСОБА_1 , є посадовою особою органу місцевого самоврядування, а саме: головою Чортківської районної ради Тернопільської області.

Рішенням від 06.08.2021 №01/06-08-2021 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видала позивачу свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту серії ТР №001063 (арк. справи 7 зворот).

На підставі рішення від 22.09.2023 №118/7 Рада адвокатів Тернопільської області, видала позивачу направлення від 25.09.2023 серії ТР №00445 для проходження стажування в адвоката, яка здійснює адвокатську діяльність індивідуально (арк. справи 8).

За наслідками розгляду звіту про результати стажування позивача, звіту про оцінку стажування Рада адвокатів ухвалила рішення від 10.05.2024 №51/4 "Про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю". Із змісту цього рішення слідує, що Рада адвокатів Тернопільської області оцінила позитивно результати стажування і вирішила визнати позивача такою, що може здійснювати адвокатську діяльність самостійно (арк. справи 11).

Надалі, Радою адвокатів Тернопільської області прийнято рішення від 11.06.2024 №69/5, у якому вказано, що розглянувши питання "Про роз`яснення ОСОБА_1 про необхідність усунення обставин несумісності", керуючись Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Положенням про Раду адвокатів Тернопільської області, Положенням про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, Рада адвокатів Тернопільської області вирішила: роз`яснити ОСОБА_1 про необхідність усунути вимоги щодо несумісності, пов`язані з діяльністю адвоката передбачені ст. ст. 6, 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Надати ОСОБА_1 строк протягом 30 днів усунути вимоги щодо несумісності, пов`язані з діяльністю адвоката передбачені ст. ст. 6, 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю після усунення обставин несумісності та складення нею присяги адвоката України (арк. справи 11 зворот).

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась із даним позовом в суд про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності, дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні закріплені у Законі України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №5076-VI адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно статті 2 Закону №5076-VI адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів (пункт 1 статті 4 Закону №5076-VI).

Статтею 5 Закону №5076-VI визначено, що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону №5076-VI адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Не може бути адвокатом особа, яка:

1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі;

2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною;

3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення.

Вказаний перелік осіб є вичерпним.

Згідно частини першої статті 7 Закону №5076-VI несумісною з діяльністю адвоката є:

1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції";

2) військова або альтернативна (невійськова) служба;

3) нотаріальна діяльність;

4) судово-експертна діяльність.

Вимоги щодо несумісності з діяльністю адвоката, передбачені пунктом 1 цієї частини, не поширюються на депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі).

У разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності (частина друга статті 7 Закону №5076-VI).

Згідно з частинами першою, третьою статті 9 Закону №5076-VI кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом.

Особі, яка склала кваліфікаційний іспит, протягом десяти днів з дня складення кваліфікаційного іспиту кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури безоплатно видає свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту дійсне протягом трьох років з дня складення іспиту.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 10 Закону №5076-VI стажування полягає в перевірці готовності особи, яка отримала свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, самостійно здійснювати адвокатську діяльність. Стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката за направленням ради адвокатів регіону.

За результатами стажування керівник стажування складає звіт про оцінку стажування та направляє його раді адвокатів регіону.

Результати стажування оцінюються радою адвокатів регіону протягом тридцяти днів з дня отримання звіту.

За оцінкою результатів стажування рада адвокатів регіону приймає рішення про: 1) видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) продовження стажування на строк від одного до трьох місяців.

Стажист адвоката та керівник стажування повідомляються про прийняте рішення письмово протягом трьох днів з дня його прийняття.

Статтею 11 Закону №5076-VI установлено, що особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України такого змісту: "Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі".

Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими. Зразки свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України затверджуються Радою адвокатів України (стаття 12 Закону №5076-VI).

За змістом статті 31 Закону №5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі: 1) подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності; 2) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення злочину, крім випадку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 32 цього Закону; 3) накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) визнання адвоката за рішенням суду недієздатним або обмежено дієздатним.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється: 1) з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката; 2) з підстав, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої цієї статті, - з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду; 3) з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідного рішення.

Право на заняття адвокатською діяльністю поновлюється у разі: 1) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону заяви адвоката про поновлення права на заняття адвокатською діяльністю; 2) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону підтвердження про погашення або зняття в установленому законом порядку судимості; 3) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня закінчення строку, на який згідно з рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури було зупинено право на заняття адвокатською діяльністю; 4) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідного рішення суду.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Так, Радою адвокатів Тернопільської області прийнято рішення №01/06-08-2021 від 06.08.2021 "Про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю".

Відповідно до прийнятого Радою адвокатів Тернопільської області рішення, результати стажування оцінено позитивно і вирішено можливим здійснення адвокатської діяльності самостійно.

Водночас, Радою адвокатів Тернопільської області прийнято рішення №69/5 від 11.06.2024 "Про роз`яснення ОСОБА_1 про необхідність усунення обставин несумісності", у якому вказано, що позивачу буде видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю після усунення протягом 30 днів обставин щодо несумісності, пов`язані з діяльністю адвоката передбачених статтями 6, 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та складення нею присяги адвоката України.

Так, судом встановлено, що позивач на момент прийняття Радою адвокатів Тернопільської області рішення №69/5 від 11.06.2024 обіймала посаду голови Чортківської районної ради.

За положеннями статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 (далі Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 2 цього Закону встановлено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 11 Закону №2493-III громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту:

"Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки".

Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту в) пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" №1700-VII від 14.10.2014 (далі - Закон №1700-VII) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 12 Закону №2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження встановлені Законом №1700-VII. Інші обмеження, пов`язані з проходженням служби в органи місцевого самоврядування, встановлюються виключно законами України.

Відповідно до пункту частини першої статті 25 Закону України №1700-VII особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

З вищезазначеного висновується, що особа, яка перебуває на службі в органах місцевого самоврядування, не може займатися адвокатською діяльністю або виконувати іншу оплачувану роботу.

Водночас, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.07.2023 у справі №500/4859/21 зробила висновок про те, що отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, яке надає такій особі статус адвоката, гарантії адвокатської діяльності та можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності, свідчить, що така особа вже є суб`єктом адвокатської діяльності у розумінні профільного закону та без укладення договору про надання правової допомоги, без отримання доходу може у будь-який час надати іншу правову допомогу клієнту. Велика Палата вже раніше зазначала, що не можна відокремити мету отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від бажання надавати (платно або безоплатно) правову допомогу (пункт 76 постанови від 10.02.2021 у справі №822/1309/17).

Аналізуючи вищевказані законодавчі приписи, а також враховуючи правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №500/4859/21, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" не обмежують осіб, які перебувають на службі в органах місцевого самоврядування, у праві брати участь у відповідних процедурах добору, складати присягу адвоката України та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Проте слід зазначити, що вже після складання присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю в особи, яка вже набула статусу адвоката, можуть виникнути обставини несумісності.

Статтею 7 Закону установлено перелік обмежень щодо несумісності з діяльністю адвоката.

Зокрема, як вже зазначалось вище, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону №5076-VI несумісною з діяльністю адвоката є служба в органах місцевого самоврядування.

Системне тлумачення положень Закону № 5076-VI свідчить, що терміни "діяльність адвоката" і "адвокатська діяльність" є тотожними.

Аналіз понять "адвокат" та "адвокатська діяльність", що наведені у статті 1 Закону №5076-VI, а також зміст статей 4, 6, 19 цього Закону свідчить про те, що обставини несумісності з діяльністю адвоката, визначені статтею 7 зазначеного Закону, виникають для осіб, які мають (уже набули) такий статус (постанови Великої Палати від 10.02.2021 у справі №822/1309/17 та від 14.04.2021 у справі №826/9606/17), тобто склали присягу адвоката й отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відтак, обмеження і способи їх усунення, які встановлено у статті 7 Закону №5076-VI, - поширюються на осіб, які вже мають статус адвоката та бажають займатись іншою (несумісною з діяльністю адвоката) діяльністю, а не для інших осіб, які лише мають намір стати адвокатом.

Таким чином, обмеження і способи їх усунення згідно статті 7 Закону №5076-VI передбачено для осіб, які вже набули статус адвоката та бажають займатись іншою (несумісною з діяльністю адвоката) діяльністю.

Разом з тим слід зазначити, що згідно частини другої статті 7 Закону №5076-VI, обставини несумісності, встановлені частиною першою цієї статті, можуть бути усунені адвокатом шляхом подання ним, зокрема, заяви про зупинення адвокатської діяльності до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця у триденний строк з дня виникнення таких обставин.

Наведені положення передбачають можливість усунення обставин несумісності за заявою особи, відносно якої вони виникли.

Оцінка несумісності займаних особою посад з адвокатською діяльністю, крім посад осіб, які, як і адвокати, беруть участь у здійсненні правосуддя, не покладається на раду адвокатів регіону при вирішенні питання про допуск особи до складання кваліфікаційного іспиту, стажування, складання присяги адвоката України й отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. З огляду на що можна дійти висновку, що якщо така особа відповідає встановленим частиною першою статті 6 Закону №5076-VI вимогам, не працює на посадах судді чи прокурора, пройшла всі необхідні етапи процесу набуття статусу адвоката, то орган адвокатського самоврядування, який наділений повноваженнями приймати присягу адвоката України, не вправі їй відмовити.

Аналогічні правові висновки сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.07.2023 у справі №500/4859/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім цього, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece) вказав на те, що стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) по суті має на меті захистити індивідуума від свавільного втручання органів державної влади в здійснення ним своїх прав, а згідно визначених пунктом 2 статті 8 Конвенції умов таке втручання повинно бути "передбачено законом" і виправдано необхідністю досягнення законної мети або цілей.

З огляду на вище викладене та враховуючи, що єдиною підставою для прийняття оскарженого рішення є те, що позивач займає посаду в органах місцевого самоврядування, то суд дійшов висновку, що рішення Ради адвокатів Тернопільської області №69/5 від 11.06.2024 "Про роз`яснення ОСОБА_1 про необхідність усунення обставин несумісності", є протиправним та належить до скасування.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених частиною другою статті 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20грн, сплачений згідно з квитанцією від 04.10.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ради адвокатів Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Тернопільської області №69/5 від 11 червня 2024 року "Про роз`яснення ОСОБА_1 про необхідність усунення обставин несумісності".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ради адвокатів Тернопільської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Рада адвокатів Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Глибока, 24, оф. 110, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46011, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.