Справа № 183/1994/24
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 183/1994/24
Провадження № 2-а/183/33/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лемещенка Іллі Альбертовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з вимогами про:

- скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1451934 від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач зазначає про те, що 16 лютого 2024 року інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенантом поліції Лемещенком І. А. винесено постанову серії ЕНА №1451934 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. У постанові зазначено про те, що він нібито 16 лютого 2024 року о 11.11 год. в с-ще Слобожанське (Ювілейне) по проспекту Слобожанському (Газети "Правда"), керуючи транспортним засобом "Honda CR-V", д/н НОМЕР_1 , здійснив перевищення максимально дозволеної швидкості на 24 км/год в зоні дії знаку 5.76 та 3.29 "обмеження максимальної швидкості 50 км/год", що зафіксовано на "TRUCAM 008376", чим порушив п. 12.9 "б" ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбаченої знаками 3.29, 3.31, 30.3, на його пояснення з приводу відсутності доказів вчинення ним цього адміністративного правопорушення відповідач не реагував, як не реагував на пояснення на те, що він не порушував швидкісного режиму, на вимоги надати сертифікати на прилад вимірювання швидкості руху інспектор не реагував, а тому останній не з`ясував всіх обставин адміністративного правопорушення та фактично виніс оскаржувану постанову без дослідження доказів, порушивши при цьому процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Додатково позивач зазначає про відсутність будь-яких доказів, що долучені до постанови у справі про адміністративне правопорушення, які б підтверджували його винуватість. У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 07 березня 2024 року постановлено про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 18 квітня 2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 19 квітня 2024 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Цією ж ухвалою було залучено до участі в справі в якості другого відповідача Управління патрульної поліції та установлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи,

03 червня 2023 року від Департаменту патрульної поліції засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який не відповідає вимогам ст. 162 КАС України, оскільки до нього не додано доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи, а тому на підставі ч. 1 ст. 74, ч. 9 ст. 79 КАС України, суд не бере його до уваги.

Відзиву від інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що 16лютого 2024 року інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Лемещенком І. А. винесено постанову серії ЕНА № 1451934 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 16 лютого 2024 року о 11.11 год. в с-ще Слобожанське (Ювілейне) по проспекту Слобожанському (Газети "Правда"), керуючи транспортним засобом "Honda CR-V", д/н НОМЕР_1 , здійснив перевищення максимально дозволеної швидкості на 24 км/год в зоні дії знаку 5.76 та 3.29 "обмеження максимальної швидкості 50 км/год", що зафіксовано на "TRUCAM 008376", чим порушив п. 12.9 "б" ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбаченої знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Розглядаючи вимоги позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами п. 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, і ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Також відповідно до п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків

Частиною 2 ст. 77 КАС України установлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Водночас суд акцентує увагу на те, що в графі 7 оскаржуваної постанови міститься посилання на додаток до такої постанови "470322", при цьому фіксування порушення правил дорожнього руху нібито відбувалось за допомогою технічного засобу вимірювання швидкості "TRUCAM 008376", що є незрозумілим, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного проступку матеріали справи не містять.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Суд вважає, що позивач звернувся до суду із дотриманням строку, встановленого КУпАП та КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова ЕНА № 1451934у справі про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн., що становлять суму сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 139, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лемещенка Іллі Альбертовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лемещенка Іллі Альбертовича серії ЕНА № 1451934 від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Лемещенко Ілля Альбертович, місцезнаходження за адресою: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2А;

- відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2А.

Рішення суду складено і підписано 05 грудня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна