Справа № 560/10788/23
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за період з 01.11.2022 по 31.01.2023 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за період з 01.11.2022 по 31.01.2023 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до його грошового забезпечення за період з 01.11.2022 по 31.01.2023 не було включено додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн. У цей період позивач приймав участь на території м. Дружківка Донецької області.

Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2024 касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі №560/10788/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції Хмельницького окружного адміністративного суду.

При цьому, суд касаційної інстанції в постанові від 27.06.2024 зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшовши висновку про відсутність документів для підтвердження фактів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів у спірний період, дещо поквапилися з таким висновком, адже без відповіді так і залишилося питання, з якого власне й виник спір, що спонукав позивача звернутися з цим позовом до суду. Йдеться про те, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 упродовж спірного періоду та чим це підтверджується.

Тобто, якщо позивач протягом періоду, щодо якого виник спір, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , але не виконував бойових завдань чи інших завдань, які в розумінні пункту 1 Постанови № 168 дають підстави для виплати додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100000,00 грн, то які завдання він у такому разі виконував протягом цього часу та/або де проходив службу у цей час.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки такі документи (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах) не можуть знаходитися у позивача, оскільки зазначені вище документи оформлюються начальником (командиром) підрозділу, де проходить службу військовослужбовець.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 прийнято до свого провадження адміністративну справу №560/10788/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до суду в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах).

19.08.2024 відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що у спірний період позивач не брав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконував бойові (спеціальні) завдання за межами лінії бойового зіткнення, у зв`язку з чим йому нараховувалася грошова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Отже, на думку відповідача нарахування і виплата додаткової винагороди здійснювалася в порядку і розмірах, визначених чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 09.05.2022 №3 зарахований 09.05.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою головного сержанта механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Позивач брав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період з 24.07.2022 по 24.10.2022, у зв`язку з чим йому нараховувалася грошова винагорода в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

24.10.2022 позивач вибув на стаціонарне лікування у цивільну лікарню м. Краматорськ згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 24.10.2022 №171.

25.10.2022 позивач прибув до військової частини та вибув на стаціонарне лікування у ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 25.10.2022 №172.

09.11.2022 позивач прибув зі стаціонарного лікування та приступив до виконання службових обов`язків, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 09.11.2022 №181.

На адвокатський запит представника позивача від 22.02.2023 відповідачем було надано відповідь від 30.03.2023, до якої долучено докази вищенаведеної інформації.

Також повідомлено, що в період з 09.11.2022 по 31.01.2023 позивач не брав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконував бойові (спеціальні) завдання за межами лінії бойового зіткнення, у зв`язку з чим йому нараховувалася грошова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Позивач під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 поранень (травм), пов`язаних з захистом Батьківщини, не отримував.

31.01.2023 позивач вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_4 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 31.01.2023 №31.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Згідно п. 2, 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Відповідно до п. 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022, прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови КМУ № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Отже, на період дії воєнного стану, згідно Постанови № 168, передбачена виплата додаткової винагороди, починаючи з 24.02.2022.

Крім того, аналіз змісту п. 1 постанови КМУ № 168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій;

- наявність наказу командира.

Перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, тому наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

У межах розгляду даної справи спірним є право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до Постанови № 168.

Суд звертає увагу на те, що питання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, в якому зазначено, що документальне підтвердження факту того, що зокрема військовослужбовець, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), здійснюється на підставі:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Позивачем надано до суду довідку Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 №1053 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Водночас, форма довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 №1053 (яка міститься в матеріалах справи) затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» та є підставою для отримання статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни), що зазначено в самій довідці, і не визначає підстави та розмір нарахування додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ №168.

При цьому форма довідки яка дає право військовій частині визначити розмір додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 доведена до військових частин окремим дорученням Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з.

Інші документи щодо участі позивача у бойових діях або виконання бойових (спеціальних) завдань матеріали справи не містять.

Окрім того, суд ухвалою від 12.07.2024 зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 надати до суду в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах).

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2024 надано до суду рапорт начальника групи персоналу Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 10.08.2024 та пояснення, в яких останній зазначає, що бойові накази (бойові розпорядження) в період з 09.11.2022 по 31.01.2023 безпосередньо старшому сержанту ОСОБА_1 в письмовій формі не віддавались, що унеможливлює надання їх копій (витягів). Враховуючи, що старший сержант ОСОБА_1 в період з 09.11.2022 по 31.01.2023 не брав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та не перебував у районах бойових дій, знаходився в районі розосередження особового складу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за вказаний період відсутні відомості стосовно старшого сержанта ОСОБА_1 . З метою надання суду вичерпної інформації про місця несення служби та завдання, які виконував старший сержант ОСОБА_1 в період з 09.11.2022 по 31.01.2023, на підставі розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 начальником групи персоналу Військової частини НОМЕР_1 здійснено перевірку облікових даних, про результати якої надано рапорт вх. №10082 від 10.08.2024, а саме: згідно зведених облікових даних по особовому складу Військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 в період з 09.11.2022 по 31.01.2023 знаходився в районі розосередження особового складу Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , виконував завдання з охорони майна та місць розміщення особового складу відповідно до наказів командира підрозділу, до виконання завдань в районах бойових дій не залучався. Інші докази були долучені під час першого розгляду справи і знаходяться в матеріалах справи.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків на території Донецької області та під час дії воєнного стану не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Однак, позивачем не надано жодних доказів своєї безпосередньої участі в бойових діях, як і не надано відповідних бойових розпоряджень командира військової частини.

Таким чином, встановлені у даній справі обставини не дають підстав для висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн за період 01.11.2022 по 31.01.2023, оскільки таке право не підтверджено належними та допустимими документальними доказами, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (зі змінами) про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя І.І. Тарновецький