Справа № 420/20422/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27.06.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), щодо не звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової служби на підставі абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особі її командира, звільнити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової служби на підставі абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років та виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся із рапортом до командування ВЧ НОМЕР_1 про звільнення з військової служби на підставі абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. У задоволенні рапорту було відмовлено з підстав не підтвердження належними доказами факту утримання позивачем трьох дітей віком до 18 років. Позивач не погоджується із таким рішенням та вважає, що він надав достатньо доказів для підтвердження наявності підстав для звільнення з військової служби відповідно до абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

За змістом відзиву відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити, оскільки надані позивачем документи не підтверджують факт утримання ним трьох і більше дітей до 18 років. 16.06.2023 ОСОБА_1 із ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, у якому народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2015 у справі №504/2759/15-ц, батьком дітей ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_4 , 2006 р.н., та ОСОБА_5 , 2011 р.н., є громадянин ОСОБА_6 . Прізвище та по батькові ОСОБА_4 , 2006 р.н., та ОСОБА_5 , 2011 р.н., змінено лише 31.08.2023 року. Проте, на думку відповідача, зміна прізвища та по батькові неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть самостійно підтвердити факт їх утримання зі сторони ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано направити у Військову частину НОМЕР_1 документи, що вказують на факт утримання саме дітей військовослужбовця чи встановити юридичний факт утримання дітей ОСОБА_2 на підставі рішення суду. Натомість, ОСОБА_1 надав дві довідки, згідно із якими колишні чоловіки ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не мають заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей.

Ухвалою суду від 02.07.2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недоліками та надано строк на їх усунення десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліком позовної заяви було звернення до суду поза межами строку позовної давності та відсутності заяви про його поновлення.

18.07.2024 року ухвалою Одеського ОАС адміністративний позов повернуто у зв`язку із пропуском строку звернення та не наведенням поважних обставин для його поновлення.

26.08.2024 року постановою П`ятого ААС справу направлено до Одеського ОАС для продовження розгляду.

06.09.2024 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено та поновлено строк звернення до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Прийнято адміністративну справу до провадження ІНФОРМАЦІЯ_2 , поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження.

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що не спростовує відповідач.

Позивач звернувся до командира роти забезпечення паливно-мастильними матеріалами батальйону матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби відповідно до абзацу тринадцятого підпункту «Г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

За змістом рапорту, позивач зазначив, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та на підтвердження цього факту надав нотаріально засвідчені копії документів, зокрема: свідоцтво про шлюб; свідоцтва про народження дітей; паспорти, свій, дружини та сина; посвідчення для багатодітних сімей; довідку про склад сім`ї; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про актовий запис про народження дитини; довідки та інші документи.

Згідно із свідоцтвом про шлюб від 16.06.2023 року серія НОМЕР_4 , виданого Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб 16.06.2023 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 31.08.2023 року серія НОМЕР_5 , виданого Доброславським ВДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

Згідно із свідоцтвом про народження від 31.08.2023 року серія НОМЕР_6 , виданого Доброславським ВДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

Згідно із свідоцтвом про народження від 31.08.2023 року серія НОМЕР_7 , виданого Доброславським ВДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

Відповідач розглянув поданий позивачем рапорт та листом від 17.04.2024 року № 2386 повідомив про відсутність підстав для його задоволення, оскільки двоє з трьох дітей мають іншого батька.

Так батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно із рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2015 року №504/2759/15-ц є ОСОБА_6 , а не позивач.

Окрім того, запропоновано позивачу надати докази утримання саме його дітей або рішення суду про встановлення факту утримання дітей дружини.

При розгляді цієї справи суд враховує наступні приписи діючого законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні на території України введено воєнний стан, який існує станом на дату розгляду цієї справи.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №2232-XII).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Відповідно до абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII (у редакції станом на дату звернення до відповідача із рапортом та відмови у його задоволенні) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, під час дії воєнного стану, з підстави перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Після внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024 року, ця підстава для звільнення з військової служби була змінена, та має такий зміст: «перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці».

Як встановлено в ході розгляду справи, станом на дату подання рапорту про звільнення з військової служби позивач мав на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьком цих трьох дітей згідно зі свідоцтвами про їх народження є позивач, і станом на дату подання рапорту вони були всі неповнолітні.

Відповідно до Сімейного кодексу України (стаття 180) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (частини 1-3)

Таким чином, утримання дітей є прямим обов`язком батьків.

З огляду на те, що позивач згідно із свідоцтвами про народження є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він має прямий обов`язок їх утримувати.

Той факт, що на дату звернення із рапортом позивач перебував у шлюбі з матір`ю зазначених вище дітей, та записаний їх батьком, а також за відсутності доказів, що позивач ухиляється від утримання своїх дітей, у відповідача були відсутні підстави для відмови у звільненні його з військової служби на підставі абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо звільнення позивача з військової служби, на дату надання позивачеві відповіді на поданий ним рапорт, є протиправною.

Посилання відповідача на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2015 у справі №504/2759/15-ц, як на доказ наявності у дітей іншого батька є безпідставним, оскільки за змістом означеного судового рішення предметом спору було розірвання шлюбу, а не встановлення батьківства.

Окрім того, згідно із наданими позивачем доказами, зокрема повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька ОСОБА_6 дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 записані зі слів матері ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Також, 31.08.2023 року реєстратором Доброславського відділу ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внесено відомості про визнання батьківства ОСОБА_1 щодо дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відтак, відомості, встановлені рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2015 у справі №504/2759/15-ц щодо батька, зазначених вище дітей, зазнали змін у передбачений законом спосіб, а тому, не підлягали врахуванню під час розгляду рапорту позивача щодо звільнення його з військової служби.

Водночас, незважаючи на неправомірну бездіяльність відповідача, станом на дату розгляду цієї справи, один із дітей позивача досяг повноліття, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що виключає у позивача таку підставу для звільнення з військової служби, як: «перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці».

Саме тому, позовна заява в частині зобов`язання звільнити позивача з військової служби задоволенню не підлягає за відсутності підстав на час ухвалення рішення.

Судовий збір розподілу не підлягає оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 90, 241 - 246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яка полягає у не звільненні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової служби на підставі абзацу тринадцятого підпункту Г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов