Справа № 160/27098/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 грудня 2024 р.Справа № 160/27098/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність відмови Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відносно видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ з огляду на те, що паспорт у вигляді пластикової ID-картки може видаватися виключно на добровільній основі. Позивач такі дії відповідача вважає протиправними, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 13.11.2024 року.

28.10.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому було повідомлено, зокрема, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже зверталася до адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДМС у Дніпропетровській області з такими ж позовними вимогами. 29.07.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено рішення по справі №160/6465/24 яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Станом на даний час, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року у справі №160/6465/24 набрало законної сили 29.08.2024 року, відповідно до підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». А отже, є чинним та діючим, позивачем в апеляційному порядку вищезазначене рішення не оскаржувалося. Доказів зворотного позивачем не надано.

Дослідивши питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

За правилами пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі (закрити провадження у справі).

Аналогічні висновки щодо правил визначення тотожності справ (позовів) при застосуванні приписів пункту 4 частини першої статті 238 КАС України викладені Верховним Судом у постанові від 05.12.2019 року в справі № 826/3678/16 (адміністративне провадження № К/9901/51238/18).

При цьому, суд зауважує, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Так, з описової частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі № 160/6465/24 (судове рішення доступне для перегляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень в мережі Інтернет за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/) слідує, що ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській вих. № 1201.4.3-902/1201.4-24 від 19.01.2024 року у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській оформити і видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки, в зв`язку з втратою, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, без надання згоди на обробку персональних даних.

При цьому, в межах цієї адміністративної справи позивачем заявлені позовні вимоги про: визнання протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

В обох справах позивач обгрунтовувала позовні вимоги, тим, що вона, у зв`язку із втратою паспорта, звернулася до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, однак відповідач у видачі паспорта у формі книжечки відмовив.

Судом досліджено причини відмови відповідача у видачі паспорта у формі книжечки в межах справи №160/27098/24 та №160/6465/24 та встановлено, що листом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 19.01.2024 року №1201.4.3-902/1201.4-24 (зі справи №160/6465/24, судом долучено до матеріалів даної справи) та листом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 16.09.2024 року №Н-811/6/1201-24/1201.4.3/12387-24 (зі справи №160/27098/24) позивачу повідомлено, що з метою документування паспортом громадянина України зразка 1994 року необхідно надати рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки, засвідчене в установленому законодавством порядку та документи перелік яких визначено розділом III Тимчасового порядку.

Як вбачається із КП «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного реєстру судових рішень, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року по справі №160/6465/24 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року у справі №160/6465/24 набрало законної сили 29.08.2024 року.

З наведеного вище слідує, що предмети позову (зміст матеріально-правових вимог позивача до відповідача) у цій адміністративній справі та адміністративній справі № №160/6465/24 співпадають, а тому названі судові справи є тотожними.

Доводи позивача, викладені у відповіді на відзив стосовно того, що у справі №160/6465/24 були інші обставини справи, оскільки позивач на час подання позову у справі №160/6465/24 не зверталась до відповідача з заявою про втрату паспорту, що і було однією з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, тоді як у справі №160/27098/24 позивач завчасно звернулась до відповідача з такою заявою, не знайшли свого підтвердження та судом не приймаються до уваги, оскільки судом долучено до матеріалів даної справи копію заяви позивача від 05.01.2024 року (справа №160/6465/24) та у даній справі міститься копія заяви позивача від 03.09.2024 року (справа №160/27098/24), зі змісту яких вбачається, що позивач зверталася до відповідача з одних і тих самих підстав у зв`язку із втратою паспорта громадянина України.

Приписами частини 2 статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне провадження в даній справі закрити, у зв`язку із наявністю рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст. ст. 238, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 160/27098/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна