Справа № 200/4770/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року справа №200/4770/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 200/4770/24 (головуючий І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період 12 місяців, які передують складанню акта за формою П-4 від 30 листопада 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити обрахунок середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати за розрахунковий період роботи з 19 лютого 2020 року до 29 липня 2020 року, та здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дати її призначення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати, з урахуванням календарних днів за період 12 місяців, які передують складанню акта за формою П-4 від 30 листопада 2023 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру щомісячної страхової виплати позивача, з урахуванням пунктів 3 та 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 та з урахуванням заробітної плати за розрахунковий період, за який обчислюється середньомісячна заробітна плата, з березня 2020 року по серпень 2020 року, з 14 грудня 2023 року;

- в решті позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що професійне захворювання ОСОБА_2 було встановлене актом за формою П-4, складеним 30.11.2023, тому розрахунковий період для визначення середньомісячної заробітної плати згідно з пунктом 11 Порядку № 1266, становить 12 календарних місяців перед настанням страхового випадку з листопада 2022 року по жовтень 2023 року включно.

Відповідно до витягу регресу в зазначеному періоді заробітна плата ОСОБА_2 не нараховувалася, а згідно з довідкою від 29.12.2023 № 315, виданою 8 окремою автомобільною санітарною ротою, потерпілий знаходився на військовій службі з 10.09.2020. Також відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 на дату складання акту П-4 продовжував перебувати в трудових відносинах з підприємством, на якому отримав професійне захворювання.

В такому випадку середня заробітна плата для розрахунку щомісячних страхових виплат визначається відповідно до пункту 12 Постанови № 1266, а саме, виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату.

Так як право на страхові виплати у ОСОБА_2 настало 14.12.2023, розрахунок щомісячної страхової виплати потерпілому був проведений, виходячи з місячної тарифної ставки, встановленої на грудень 2023 року, в розмірі 9538,20 грн. згідно листа ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 18.01.2024 № 136, тому відсутні підстави застосовувати для розрахунку щомісячних страхових виплат середню заробітну плату за період роботи з 19.02.2020 по 29.07.2020.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 14 грудня 2023 року, як отримувач щомісячних страхових виплат внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

Згідно запису №22 трудової книжки серії НОМЕР_1 позивача 19 лютого 2020 року прийнято машиністом гірничих виїмкових машин 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті в Приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління Покровське» (а.с. 9).

За довідкою 8 окремої автомобільної санітарної роти від 24 червня 2024 року вих.№118 позивач перебуває на військовій службі у 8 окремій автомобільній санітарній роті з 10 вересня 2020 року по теперішній час (а.с. 16).

30 листопада 2023 року відносно позивача, який перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління Покровське», складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Форми П-4, який затверджено начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці 01 грудня 2023 року (а.с. 10-11).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №76 від 14 грудня 2023 року ОСОБА_2 встановлено інвалідність 3 групи через професійне захворювання на строк до 01 січня 2027 року (а.с. 14).

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №139776 від 14 грудня 2023 року встановлено позивачу інвалідність 3 групи через професійне захворювання, сукупно 65% ступінь втрати професійної працездатності, на період з 14 грудня 2023 року до 01 січня 2027 року (а.с.15).

11 січня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням.

До заяви позивачем додано, зокрема, копії наступних додаткових документів: паспорта; рнокпп; Акта Форми П-4; виписки з акта огляду МСЕК (2 шт.); довідки про військову службу; довідки про заробіток; трудової книжки.

На підставі вказаної заяви з 14 грудня 2023 року позивачу призначено одноразову допомогу у розмірі 30485,00 грн. та щомісячні страхові виплати в розмірі 6199,83 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Листом вих.№3615-1834/Ч-02/8-0500/24 від 16 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь на звернення позивача від 25 січня 2024 року вх.№1834/Ч-0500-24 та від 09 лютого 2024 року вх.№2960/Ч-0500-24, в якій повідомлено наступне.

11 січня 2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява про призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати та одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності.

Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії від 14 грудня 2023 року серія 12ААА №139776 з 14 грудня 2023 року позивачу встановлено сукупно 65% відсотків втрати професійної працездатності по професійному захворюванню.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області опрацьовано заяву та призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 30485,00 грн. та щомісячні страхові виплати в розмірі 6199,83 грн.

Розмір одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності визначено відповідно до відсотка ступеня втрати працездатності та семи мінімальних заробітних плат, встановлених законом на день настання права потерпілого на страхову виплату, що передбачено пунктом 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на 01 січня 2023 року).

Розрахунок щомісячної страхової виплати здійснюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого за 12 календарних місяців перед настанням страхового випадку.

Розрахунковий період взято за 12 календарних місяців перед датою складання акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Дата складання акта за формою П-4 30 листопада 2023 року.

В розрахунковому періоді згідно з даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у позивача відсутня заробітна плата.

Пунктом 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, передбачено, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату.

Поважними причинами згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, вважається тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією проти України.

Отже, розрахунок середньої заробітної плати проводився виходячи з розміру посадового окладу, який було надано страхувальником. Згідно з довідкою про посадовий оклад №136 від 18 січня 2024 року розмір посадового окладу позивача за грудень 2023 року (день настання права на страхову виплату) склав 9538,20 грн.

Розмір щомісячної страхової виплати з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності (65%) складає 6199,38 грн. (9538,20 грн.* 65%) (а.с. 23).

Згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління Покровське» №12 від 5 січня 2024 року про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_2 , який працює з 19 лютого 2020 року по теперішній час, за період з березня 2020 року по серпень 2020 року нараховано заробітну плату, на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески (22%), у загальному розмірі 277768,45 грн., з них:

березень 2020 року 54159,42 грн.;

квітень 2020 року 49538,84 грн.;

травень 2020 року 52191,32 грн.;

червень 2020 року 40460,10 грн.;

липень 2020 року 37087,05 грн.;

серпень 2020 року 44331,72 грн. (а.с. 21).

Зазначені щомісячні суми заробітної плати позивача за період з березня 2020 року по серпень 2020 року, щодо якого видано вказану довідку, також відображені в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), до якого має доступ відповідач (а.с. 17-20).

Спірним питанням у справі є дії відповідача щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період 12 місяців, які передують складанню Акта за формою П-4 від 30 листопада 2023 року.

Згідно ч.ч. 1,2,3,7 статті 30 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Страхові виплати складаються із: 1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу; 5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За ч. 1 статті 36 Закону №1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

За ч.ч. 8, 9 статті 36 Закону №1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Під час обчислення середньомісячної заробітної плати враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №1266).

За п. 3 Порядку №1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Згідно п.п. 11-24 Порядку №1266 визначено «Особливості обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності)».

За п. 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

За п. 12 Порядку №1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Згідно п. 13 Порядку №1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Враховуючи те, що під час перебування в трудових відносинах з роботодавцем та на дату настання права на страхову виплату, позивач проходить військову службу, що відповідачем не заперечується та не є спірним питанням у справі, тому обчислення його щомісячної страхової виплати мало відбуватися саме з урахуванням пунктів 3 та 13 Порядку №1266.

Суд враховує, що в розрахунковий період, за який обчислюється середньомісячна заробітна плата, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я (частина перша статті 36 Закону №1105-XIV), не включається період проходження позивачем військової служби, та має бути застосована середня заробітна плата за посадою, за якою позивач як застрахована особа працював до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією йому встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Аналізуючи зазначені норми, в даному випадку таким періодом є період з березня 2020 року по серпень 2020 року, оскільки середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

Враховуючи довідку Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління Покровське» №12 від 05 січня 2024 року про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, суд вважає, що середньомісячна заробітна плата позивача за зазначений період є більшою в порівнянні із сумою 9538,20 грн. за грудень 2023 року, яку відповідач помилково взяв для розрахунку середньомісячної заробітної плати, замість заробітної плати за розрахунковий період з березня 2020 року по серпень 2020 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про помилкове застосування відповідачем наведених положень законодавства та неправильне визначення розміру середньомісячної заробітної плати позивача, що призвело до встановлення останньому щомісячної страхової виплати в меншому розмірі, ніж передбачено законодавством.

Отже, відповідачем порушено право позивача на отримання щомісячних страхових виплат у належному йому розмірі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати, з урахуванням календарних днів за період 12 місяців, які передують складанню акта за формою П-4 від 30 листопада 2023 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру щомісячної страхової виплати позивача, з урахуванням пунктів 3 та 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 та з урахуванням заробітної плати за розрахунковий період, за який обчислюється середньомісячна заробітна плата, з березня 2020 року по серпень 2020 року, з 14 грудня 2023 року.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 200/4770/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 4 грудня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв