Справа № 400/5369/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/5369/24

Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.07.2023 до 31.12.2023,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу. поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.07.2023 по 31.12.2023;

- зобов`язати нарахувати та виплатити передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 року.

В обґрунтування позову вказував, що позивачу протиправно не виплатили суму додаткової грошової винагороди в період з 01.07.2023 по 31.12.2023 року в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року позов задоволений частково.

Визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 6000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.08.2023 по 30.09.2023, недоплати додаткової винагороди за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 в сумі 24 000 грн. передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 6000 грн.(шість тисяч) пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.08.2023 по 30.09.2023, недоплачену додаткову винагороду за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 в сумі 24 000 грн.(двадцять чотири тисячі) передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що за листопад (в грудні місяці) Позивач отримав 30000,00 грн., відповідна виплата, згідно виписки по рахунку №K42GV0L53P4P1KV4 від 25.04.2024 року Позивачу надійшла 24.12.2024 об 11 годині 52 хвилині.

Апелянт звертає увагу, що в жовтні 2023 року було виплачено додаткової винагороди 15096,78 грн. за місяці липень, серпень, вересень 2023 року з розрахунку отримання 6000 грн. за липень (повний місяць служби), 3096,78 грн. за серпень (16 днів служби), 6000,00 грн. за вересень (повний місяць служби).

Також, на думку апелянта, виплата грошового забезпечення має регулярний, як правило щомісячний характер. Відповідно, про порушення своїх прав щодо повноти нарахування та виплати грошового забезпечення за певний місяць очевидно, що Позивач мав дізнатися разом з отриманням грошового забезпечення за такий місяць, при цьому, з наступного дня після отримання такого грошового забезпечення розпочав свій перебіг 3-місячний строк звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу №215 від 09.10.2021 ОСОБА_1 перебуває на строковій військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 військова частина НОМЕР_1 на посаді водія 2 спеціального відділення 1 спеціального взводу 4 спеціальної роти 2 спеціального батальйону. ВОС-124037А, шпк солдат.

У період з 01.07.2023 по 31.12.2023 він здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та мав право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168. Однак, за спірний період виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 30 000 грн. з розрахунку на місяць.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виплачено позивачу додаткова винагорода за серпень та вересень 2023 по 6000грн. за кожний місяць та за листопад не доплачено 24000 грн.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст.9 Закону України №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану .

Постановою КМУ від 09.08.2023 № 836 внесені зміни до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 та доповнена постанова пунктами 1-1 та 1-2 такого змісту:

1-1. Установити, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 постанови передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року.

Цією постановою було запроваджено виплату додаткової винагороди в сумі 6000 грн. військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом МОУ № 260 від 07.06.2018 , п.2 розділа XXXIV передбачено, що виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану передбачено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах:

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби);

Абзац двадцять сьомий пункту 2 розділу XXXIV застосовується з 01 червня 2023 року - див. пункт 4 Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023.

4. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

5. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

8. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

9. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Сторони надали суду довідку військової частини від 20.05.2024 № 10383, в якій зазначено, що позивачу за липень 2023виплачена додаткова винагорода 30 000 грн, за серпень 2023-0грн., за вересень 0грн., жовтень 2023- 15096,78грн., листопад-6000грн., грудень 2023-30 000 грн.

Відповідач надав суду рапорт командира батальйону від 07.10.2023 про виплату додаткової винагороди за вересень, в якому зазначено, що позивачу під №21 виплатити додаткову винагороду в сумі 6000грн.

Наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 17.10.2023 Про виплату додаткової винагороди за вересень 2023 передбачено виплату згідно з додатком 479 військовослужбовцям строковою служби додаткову винагороду в розмірі 6000 грн. з 01.09.2023 по 30.09.2023 у рахунку на місяць пропорційно часу проходження служби. У додатку 479 прізвище позивача зазначено під № 90. Також цим наказом передбачено виплату додаткової винагороди за серпень 2023 з 01.08.2023 по 02.08.2023 та з 18.08.2023 по 31.08.2023 відповідно до додатку 568, в якому позивач під №6 в розмірі 6 000 грн.

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2162 від 20.11.2023 Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за жовтень 2023 передбачена виплата позивачу додаткової винагороди в сумі 6000 грн. згідно додатку 310.

Наказом №2368 від 21.12.2023 Про виплату додаткової винагороди на листопад 2023 передбачено, що виплатити особовому складу додаткову винагороду в сумі 30 000 грн. з 01.11.2023 по 30.11.2023 відповідно додатку 29, в якому під № 951 передбачено прізвище позивача ОСОБА_1 .

Рапортом командир батальйону від 08.01.2024 просив командира частини виплатити додаткову винагороду за грудень позивачу у сумі 30 000 грн. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 164 від 22.01.2024 Про виплату додаткової винагороди за грудень 2023 передбачено виплати додаткової винагороди особовому складу згідно додатку 343 в сумі 30 000 грн. В додатку 343 під № 31 зазначено прізвище позивача.

Надана суду сторонами довідка про нараховане та сплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду та витяг з банківської картки позивача свідчить про те, що за липень 2023 він отримав додаткову винагороду 30000 грн., за жовтень 2023 15096,76грн., за листопад 2023-6000 грн., грудень 2023-30000грн.

За серпень-вересень 2023 позивач не отримав додаткову винагороду, хоча Наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 17.10.2023 була передбачена виплата додаткової винагороди за серпень, вересень 2023 в сумі 6000 грн.

Також згідно довідки про виплату грошового забезпечення зазначено, що за листопад 2023 позивачу виплатили додаткову винагороду в сум 6000 грн., хоча згідно наданих відповідачем доказів позивачу повинні були виплатити додаткову винагороду за листопад 2023 в сумі 30 000 грн. згідно наказу командира частини № НОМЕР_3 від 21.12.2023.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не виплачено позивачу додаткова винагорода за серпень та вересень 2023 по 6 000грн. за кожний місяць та за листопад не доплачено 24 000 грн.

Стосовно доводів апелянта, щодо пропуску позивачем строку на звернення із позовом до суду, апеляційний суд зазначає, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено строк звернення до адміністративного суду.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, апелянт не заявляє доводів щодо неправомірності ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2024.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі № 400/5369/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03.12.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький