Справа № 539/3265/24
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3265/24
Провадження № 2-а/539/36/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 02 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до органів виконавчої служби щодо причин блокування кредитної картки та дізнався, що державний виконавець Лубенського відділу Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куліченко К. М. 31 липня 2024 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 75667093 про примусове виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 травня 2024 року № 555 про стягнення з позивача на користь держави штрафу в розмірі 34 000 грн.

Державний виконавець ОСОБА_3 09 серпня 2024 року видала ОСОБА_1 копію вказаної постанови від 23 травня 2024 року № 555, зі змісту якої останній дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

У постанові ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 травня 2024 року № 555 зазначено, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що останній 23 травня 2024 року о 17.15 год несвоєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення своїх військово-облікових даних, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП.

Позивач вказував, що він знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з моменту призову його на строкову військову службу у 1993 році, і після її закінчення 27 червня 1995 року встав на військовий облік у цьому ж територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (військкоматі). Зазначив, що працює водієм аварійної машини у Лубенському комунальному житлово-експлуатаційному управлінні, проживає за зареєстрованим місцем проживання. 07 травня 2024 року працівник кадрів зазначеного підприємства повідомив позивача про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних щодо військового обліку. У цей день ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав при собі паспорт та військовий квиток. У кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача перевірили документи, звірили записи у них з базою даних та особовою справою, уточнили адресу та номер телефону. Також позивачу видали направлення для проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК). ОСОБА_1 не повідомляли про необхідність щоденно прибувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та повідомляти про проходження ВЛК. У цей же день (07 травня 2023 року) позивач почав проходити лікарів ВЛК у військкоматі (територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки), а у подальшому і у поліклініці. Проходження ВЛК відбувалось не досить швидко, оскільки позивач у цей період захворів, а також ходив на роботу.

23 травня 2024 року позивачу подзвонив дільничний поліції та вказав прийти до нього. Коли ОСОБА_1 прийшов у поліцію, то дільничний доставив його до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від дільничного позивач дізнався, що останній оголошений у розшук за нібито нез`явлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення військово-облікових даних. Позивач уточнення всіх своїх даних провів ще 07 травня 2024 року, вони не змінились, строк для уточнення таких даних ще не скінчився. Вказував, що від працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не переховувався, не змінював зареєстрованого місця проживання, проходив ВЛК, ходив на роботу, мобільний телефон не вимикав. 23 травня 2024 року позивач повідомив працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він продовжує проходити ВЛК, що у нього була перерва через хворобу. Претензій зі сторони відповідача до позивача не було, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 попросили пришвидшити проходження ВЛК. ОСОБА_1 не знав про складення щодо нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, що ці матеріали хтось розглядав і виніс рішення про накладення штрафу.

Вказував, що кінцевий строк для проведення оновлень військово-облікових даних закінчувався із спливом 60-денного строку після набрання законної сили 18 травня 2024 року Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-IX). Тобто зазначений строк закінчувався о 24.00 год 16 липня 2024 року. Отже, 23 травня 2024 року позивач не міг вчинити «несвоєчасне прибуття» для уточнення військово-облікових даних.

Позивач не порушив свого обов`язку, визначеного Порядком № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у особливий період, тому не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП.

Крім того, при розгляді матеріалів адміністративної справи щодо позивача допущено порушення порядку розгляду таких матеріалів. Дії відповідача є незаконними. Вказував, що йому не надавали на ознайомлення та не показували документів справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності, у відповідних графах у цих документах не розписувався, прав ніхто не роз`яснював. Відповідач не повідомив позивача про час та місце розгляду справи, не надав можливості бути присутнім при її розгляді, надати пояснення та скористатися правовою допомогою. Розгляд справи відбувся за відсутності позивача, що є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення його до відповідальності.

Відповідач (тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_2 , будучи повноважною посадовою особою, діяв не у порядку та не у спосіб, визначеному законом, не у точній відповідності із законом, в результаті чого притягнув позивача до адміністративної відповідальності незаконно, безпідставно.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення (індивідуальний акт) суб`єкта владних повноважень, тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 , а саме постанову від 23 травня 2024 року № 555 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 23 травня 2024 року несвоєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних; закрити провадження у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.

У листопаді 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він вказував, що надані відповідачем документи є неправдивими. Зазначив, що позивач за вказівкою кадровика роботодавця 07 травня 2024 року з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних стосовно його військового обліку, мав при собі паспорт та військовий квиток. У кабінет № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача перевірили всі його документи, звірили записи у них з їхньою базою даних та його особовою справою, уточнили адресу, номер телефону. Також йому у цей же день видали направлення для проходження ВЛК, яке має електронний номер 2872-2914-4636-6071. У цей же день ОСОБА_1 розпочав проходити ВЛК. Позивачу у ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомляли що він має щоденно прибувати у військкомат і комусь звітувати особисто чи по телефону про те, як же відбувається проходження мною ВЛК. У подальшому позивач продовжив проходження ВЛК.

23 травня 2024 року о 17.15 год позивач повідомив працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він від мобілізації не ховається, що він продовжує проходити ВЛК, що у нього була перерва через хворобу. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 були цим не задоволені, стверджували, що він нібито вчинив адміністративне правопорушення і може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач наполягав на тому, що він ніякого правопорушення не вчиняв, що діяв законно. 23 травня 2024 року близько 17.30 год працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 склали відносно позивача протокол, у якому зазначили, що розгляд даного протоколу про адміністративне правопорушення відбудеться 24 травня 2024 року о 09.00 год у кабінеті № 25 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач у цьому протоколі власноручно написав свої заперечення. Позивачу 23 травня 2024 року близько 18.00 год видали другий примірник цього протоколу, про що він у першому примірнику поставив свій підпис.

Наступного дня, 24 травня 2024 року о 08.55 год позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки бажав взяти участь у розгляді вищевказаного протоколу у кабінеті № 25. Проте позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не пропустили, повідомили, що розгляд вже відбувся без нього. При цьому не повідомили про результати цього розгляду, а видати копію постанови відмовились, повідомили, що копія цієї постанови йому буде направлена поштою. Також 24 травня 2024 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили позивачу, щоб він продовжив проходити лікарів ВЛК і по закінченню їх обстеження приніс матеріали у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у подальшому двічі подавав у ІНФОРМАЦІЯ_2 свої письмові заяви з вимогою видати йому постанову за результатами розгляду протоколу від 23 травня 2024 року, оскільки не знав, чим закінчився його розгляд, чи притягнутий він до адміністративної відповідальності, а якщо притягнутий, то за якою статтею КУпАП, до якої конкретно відповідальності притягнутий.

ІНФОРМАЦІЯ_2 суду надана копія протоколу від 23 травня 2024 року. Проте вона відповідачем зроблена так, що на зворотній частині протоколу не видно дати, тобто точного дня, у який о 09.00 у травні 2024 року буде відбуватись розгляд даного протоколу. Виникає певне нібито нерозуміння, коли ж конкретно позивач має право бути присутнім на розгляді даного протоколу, давати свої пояснення, докази тощо.

Виходячи зі змісту цього протоколу, у якому зазначено, що ОСОБА_4 «23.05.2024 року о 17.15 був доставлений...», то з вказівки на те, що розгляд даного протоколу відбудеться о 09.00 год, стає зрозумілим, що це вже не може статись 23 травня 2024 року, а може йтися лише про будь-яку дату пізніше 23 травня 2024 року, тобто о 09.00 год у будь-який день у період з 24 до 31 травня 2024 року.

На примірнику же вказаного протоколу, який позивачеві був виданий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 23 травня 2024 року чітко видно, що на ньому вказана точна дата 24 травня 2024 року.

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 суду надана копія постанови № 555. Проте ця копія відповідачем зроблена так, що з неї не видно дати винесення самої постанови, а видно лише реєстраційний номер на кутовому штампі (№ 3908) та дату проставлення цього кутового штампу 24 травня 2024 року. При цьому звертаю увагу суду на те, що цифра «4» у числі «24» на кутовому штампі має явні сліди виправлень, подвійного наведення.

На зворотній частині цієї постанови № 555, копію якої суду надано ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано, що «Копія постанови від 24.05.2024 року» ОСОБА_1 отримана «24.05.2024 року». Однак, з подальших написів на цій постанові стає зрозумілим, що ОСОБА_1 копію цієї постанови ні 24 травня 2024 року, ні у буд-який інший день взагалі не отримував, оскільки у цих написах зазначено, що копія постанови ОСОБА_1 двічі чомусь нібито направлялась поштою 27 травня 2024 року та 10 червня 2024 року.

З наданої позивачем до позову копії постанови № 555, яку він отримав у органах виконавчої служби, видно, що датою винесення постанови № 555 є 23 травня 2024 року і на кутовому штампі № 3908 також стоїть дата 23 травня 2024 року, а не 24 травня 2024 року. Вказані дати відповідач змінити вже не міг, оскільки цей примірник постанови № 555 вже відправив у виконавчу службу 23 травня 2024 року. А у примірнику постанови № 555, який залишився у ІНФОРМАЦІЯ_4 , він міг у подальшому змінювати дати, приховувати їх від копіювання тощо і все це явно було зроблене з метою введення суду в оману щодо дійсної дати розгляду протоколу від 23 травня 2024 року та винесення постанови № 555 від 23 травня 2024 року.

З наведеного також стає очевидним, що і акт «про відмову від підпису в постанові» від 24 травня 2024 року, який наданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є недостовірним, оскільки у ньому нібито зафіксовані події, які не відбувались 24 травня 2024 року відносно нібито намагання вручити ОСОБА_1 копію постанови № 555 від 24 травня 2024 року. Доказом сумнівності і явної недостовірності даного «документу» є і те, що у ньому зазначені якісь свідки, які при цих подіях нібито навіть були присутні. Проте відомостей про цих свідків, за якими цих осіб в подальшому можна знайти, перевірити та ідентифікувати, навмисно вказано явно недостатньо. Дані зазначені обмежено. Про «свідків» не зазначено ні їхніх адрес проживання чи місць проходження служби, ні дат їх народження, ні імен та по батькові, ні навіть повних ініціалів цих «свідків» у акті не вказано.

Отже, відповідач порушив процес притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, протокол складено 23 травня 2024 року вже після 17.15 год, його розгляд призначено на 09.00 год 24 травня 2024 року у кабінеті № 25 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте розгляд проведено раніше повідомленого часу та дати, у інший час та у інший день у невідомий час 23 травня 2024 року. Це позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права, визначені статтею 268 КУпАП, при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто саме при розгляді протоколу та винесенні постанови. Вказані процесуальні порушення самі по собі вже є підставою для скасування оскаржуваної постанови від 23 травня 2024 року № 555.

У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з указаним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву, визначено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, призначено судове засідання на 06 вересня 2024 року. У зв`язку з відсутністю відповідача у судовому засіданні 06 вересня 2024 року та за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 01 жовтня 2024 року.

Представник позивача у судовому засіданні 01 жовтня 2024 року заявив клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року задоволено вказане клопотання представника позивача, залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 як співвідповідача, відкладено судовий розгляд справи на 16 жовтня 2024 року, направлено залученому співвідповідачу копію позову та ухвали суду для відома та підготовки відзиву, запропоновано ІНФОРМАЦІЯ_4 з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії у п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати відзив на позовну заяву, роз`яснено позивачу його право у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, роз`яснено відповідачу його право у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив подати заперечення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 жовтня 2024 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП; відкладено судовий розгляд справи на 07 листопада 2024 року.

28 жовтня 2024 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли витребувані матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме: копія протоколу про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року № 555, копія постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року № 555, копія акта про відмову від підпису від 24 травня 2024 року.

У зв`язку з перебуванням судді 07 листопада 2024 року в нарадчій кімнаті розгляд справи відкладено на 21 листопада 2024 року.

Призначене на 21 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 05 грудня 2024 року у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду.

У судові засідання відповідачі не з`явилися, відзив на позовну заяву не подали, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 05 грудня 2024 року підтримав заявлені у справі вимоги, просив позов задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_1 19 жовтня 1993 року видано військовий квиток № НОМЕР_2 , в якому зазначено: призваний на дійсну військову службу та направлений в частину 23 жовтня 1993 року; військову присягу прийняв 16 січня 1994 року; прийнятий на облік в Лубенський ОГВК Полтавської області 27 червня 1995 року.

За змістом протоколу № 555 про адміністративне правопорушення від 05 червня 2024 року, складеного начальником адміністративного відділення підполковником ОСОБА_5 , який подано відповідачем до суду, 23 травня 2024 року о 17.15 год був доставлений уповноваженим національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 . При уточнені військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 не своєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться: «о 09 год. 00 хв. _05_2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 25». У графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» міститься запис: «не з`явився до РТЦ своєчасно чер хворобу та проходження медичн. обстеження». У графах «23 травня 2024 року, підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» та «другий примірний отримав (ла), підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» містяться підписи.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 05 червня 2024 року, складеного начальником адміністративного відділення підполковником ОСОБА_5 , який подано до суду представником позивача, зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 09.00 год 24 травня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 25. У вказаному протоколі не зазначено його номер,

У постанові № 555 по справі про адміністративне правопорушення, винесеній тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка подана відповідачем до суду, зазначено дату її складення «3.05.2024 року», також міститься напис «24.05.24». У постанові зазначено, що 23 травня 2024 року о 17.15 год органами Національної поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 . При уточнені військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 не своєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП. Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, частиною третьою статті 210 КУпАП, на останнього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. У постанові № 555 по справі про адміністративне правопорушення також зазначено: «копію постанови від 24.05.2024 року № 555 про притягнення до адміністративної відповідальності отримав (ла) 24.05.2024 року. Надіслано листом через укрпошту 27.05.24р. Повторно направлено 10.06.2024р.».

Датою постанови № 555 по справі про адміністративне правопорушення, винесеній тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка подано до суду представником позивача, є 23 травня 2024 року. У цій постанові, яка подано до суду представником позивача, графа «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» не заповнена.

Відповідно до акта відмови від підпису в постанові від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від підпису в постанові. Акт підписаний: свідком 1 ОСОБА_6 , свідком 2 ОСОБА_7 , начальником адміністративного відділу ОСОБА_8 . Інші анкетні дані свідків відсутні.

Державний виконавець Лубенського відділу Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куліченко К. М. 31 липня 2024 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 75667093 про примусове виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 травня 2024 року № 555 про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 34 000 грн.

Крім того, державний виконавець Лубенського відділу Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куліченко К. М. 31 липня 2024 року у межах виконавчого провадження № 75667093 винесла постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про арешт коштів боржника.

Згідно з карткою обстеження та медичного огляду від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 проходив ВЛК 07 травня 2024 року, 10 травня 2024 року, 27 травня 2024 року, 31 травня 2024 року 03 червня 2024 року (відповідні записи лікарів). У цій картці зазначено військове звання позивача «ст. солдат» та дату його народження.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Частиною третьою статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Так, відповідно до частини першої статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказував, зокрема, що він знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з моменту призову його на строкову військову службу у 1993 році, і після її закінчення 27 червня 1995 року став на військовий облік у цьому ж територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (військкоматі). Крім того, на виконання повідомлення роботодавця 07 травня 2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де перевірили його документи, звірили записи у них з базою даних та особовою справою, уточнили адресу та номер телефону. Також позивачу видали направлення для проходження ВЛК, яке він і почав проходити. Зазначив, що на виконання вимоги дільничного інспектора 23 травня 2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де повідомив щодо обставин проходження ВЛК. Стверджував, що не знав про складення 23 травня 2024 року щодо нього адміністративних матеріалів. Крім того зазначив, що кінцевий строк для проведення оновлень військово-облікових даних закінчувався із спливом 60-денного строку після набрання законної сили 18 травня 2024 року Законом № 3633-IX, тобто зазначений строк закінчувався о 24.00 год 16 липня 2024 року. Отже, 23 травня 2024 року позивач не міг вчинити «несвоєчасне прибуття» для уточнення військово-облікових даних.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 285/1535/15-а викладено висновок про те, що «адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (частина перша статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, пунктом 21 якого визначено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За змістом оскаржуваної постанови притягнення позивача до відповідальності відбувалося у зв`язку з несвоєчасним прибуттям ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних.

Водночас матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 була вручена повістка про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 в період до 23 травня 2024 року (дата складення постанови № 555 по справі про адміністративне правопорушення).

18 травня 2024 року набрав чинності Закон № 3633-ІХ, яким, зокрема, частину десяту статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

19 травня 2024 року набув чинності Закон України від 09 травня 2024 року № 3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП викладено в новій редакції, зокрема, доповнено частиною третьою.

Як зазначалося вище, частиною третьою статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція частини першої статті 210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління. Об`єктивна сторона виражається у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил. Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Аналіз указаних норм права свідчить, що з 19 травня 2024 року було встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Водночас на час винесення оскаржуваної постанови від 23 травня 2024 року № 555 не сплинув 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку.

Тобто станом на 23 травня 2024 року позивач мав право виконати свій обов`язок з оновлення своїх облікових даних до 16 липня 2024 року, таким чином його обов`язок не був простроченим та невиконаним.

При цьому норми матеріального права надавали позивачу уточнити персональні дані за власним вибором або через центр надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Крім цього, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, ОСОБА_1 19 жовтня 1993 року видано військовий квиток № НОМЕР_2 , в якому зазначено: призваний на дійсну військову службу та направлений в частину 23 жовтня 1993 року; військову присягу прийняв 16 січня 1994 року; прийнятий на облік в Лубенський ОГВК Полтавської області 27 червня 1995 року.

Слушними є і зауваження представника позивача щодо розбіжностей у датах примірниках протоколу № 555 та постанови № 555, наданих відповідачем до суду, державному виконавцю та ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 537/4012/16-а, від 08 листопада 2018 року у справі № 201/12431/16-а.

Водночас представник відповідача в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

КАС України встановлено вичерпний перелік рішень суду, які він уповноважений постановити за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що унеможливлює задоволення позову в частині визнання постанови протиправною, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності із законом, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що заявлені до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною третьою статті 9 КАС України визначено те, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною четвертою статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, визначальною ознакою публічно-правового спору, розгляд якого здійснюється у порядку адміністративного судочинства, є наявність серед сторін такого спору відповідача суб`єкта владних повноважень, котрий у межах спірних правовідносин діє на виконання владних управлінських функцій чи делегованих повноважень.

У межах спірних правовідносин позивачем оскаржено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року № 555, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України)). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Аналіз норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 210 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 вересня 2020 року № 742/2298/17.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який нормами права покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210-1 КУпАП.

У даному випадку, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, тому вказану суму необхідно компенсувати останньому за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись статтями 2, 6, 9, 7278, 90, 134, 139, 241246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року № 555, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя М. М. Пилипчук