Справа № 140/10391/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/10391/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.09.2024 №5711, оформлене протоколом № 17 від 04.09.2024, щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; визнання протиправною та скасування повістки від 11.09.2024 без номеру про уточнення облікових даних та проходження ВЛК.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 відмовлено у відкритті провадження в даній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування повістки від 11.09.2024 без номеру про уточнення облікових даних та проходження ВЛК.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 позовну заяву в решті позовних вимог прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач особисто подавав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву, в якій просив оформити відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII. Однак 11.09.2024 відповідач надав повідомлення від 04.09.2024 №5711 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу по мобілізації на особливий період.

Позивач не погоджується з таким рішенням та зазначає, що у повідомленні нечітко визначено, який саме документ чи їх сукупність не були ним надані, а абзац з переліком обривається і не має логічної завершеності, тому такий документ має дефект змісту і не може вважатись законним. У свою чергу, своє право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період позивач обґрунтовував тим, що на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей віком до 18 років, батьком яких він є, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (діти від шлюбу з ОСОБА_4 , який розірвано 07.11.2013), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (діти від шлюбу з ОСОБА_7 ), свідоцтва про народження яких було надано відповідачу, а на підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів надавалась довідка Державної виконавчої служби. При цьому, зазначив, що принциповим для даної справи є не рішення суду про розірвання шлюбу, яке жодним чином не може зменшувати обов`язки батьків щодо утримання дітей, також не має особливого значення наявність (відсутність) письмового договору між батьками, так як і він не може зменшувати обов`язки батьків щодо утримання дітей. Принциповим є наявність (відсутність) судових рішень про позбавлення батьківських прав та наявність (відсутність) боргів по сплаті аліментів. Ці відомості можуть та повинні бути перевірені за поданими позивачем документами і державними реєстрами.

Відповідач, отримавши ухвалу від 30.09.2024 про відкриття провадження у справі - 07.10.2024, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 подавав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву, в якій просив оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII (а.с.7). До вказаної заяви позивач долучив копії таких документів: паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 10-12); свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 16-19); довідки Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.07.2024 №179455 (а.с. 21), а також свідоцтва про одруження та довідка про місце проживання (так вказано у заяві, останніх двох документів до матеріалів справи не долучено).

Повідомленням від 04.09.2024 №5711 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що за результатами розгляду його заяви та підтвердних документів протоколом від 04.09.2024 №17 Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, причини відмови - відсутність рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні (а.с 8).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві;дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У розумінні статті 1 Закону №3543-XII мобілізацією вважається комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною першою статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

16.05.2024 Кабінетом Міністрів України Постанову №560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як передбачено пунктом 1 Порядку №560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Як передбачено пунктами 58, 60 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Додатком 5 до Порядку № 560 визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до якого для категорії осіб, які мають право на відстрочку відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII - жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, документами, що підтверджують право на відстрочку, є: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Отже, відповідно до пункту 58 Порядку №560 та Додатку 5 до вказаного Порядку військовозобов`язаний до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII (жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці) має додати документи, що підтверджують право на відстрочку, а саме:

- свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного;

- та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

При цьому, Додатком 5 до Порядку № 560 визначено чіткий та виключний перелік документів, які мають бути подані військовозобов`язаним разом з заявою про надання відстрочки від мобілізації.

Як встановлено судом вище, позивач до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII (а.с.7) долучив копії таких документів: паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 10-12); свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 16-19); довідки Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.07.2024 №179455 (а.с. 21), а також свідоцтва про одруження та довідка про місце проживання (так вказано у заяві, останніх двох документів до матеріалів справи не долучено).

З таких документів слідує, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є позивач та ОСОБА_4 (а.с. 18-19), а батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є позивач та ОСОБА_7 (а.с. 16-17).

При цьому у позовній заяві позивач стверджує, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від попереднього шлюбу з ОСОБА_4 , який було розірвано 07.11.2013 на підставі рішення Богодухівського районного суду від 07.11.2013 у справі № 613/1522/13-ц. На підтвердження чого до позовної заяви долучено рішення Богодухівського районного суду від 07.11.2013 у справі №613/1522/13-ц, роздруковане 12.09.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 20), а також витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 14.09.2024. Однак такі документи були сформовані/роздруковані пізніше у часі, ніж повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.09.2024 №5711, що свідчить про те, що такі документи до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачем не подавались. Суд не може надавати оцінку документам та матеріалам, що не були додані позивачем на розгляд ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд зазначає, що відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із статтею 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Отже, суд констатує, що позивач є батьком 4 (чотирьох) дітей, які не досягли 18 років, запис щодо чого наявний в свідоцтвах про народження усіх чотирьох дітей.

В силу вимог частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд зауважує, що факт перебування на утриманні дітей ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від попереднього шлюбу повинен бути доведений відповідними документами, оскільки наявність обов`язку не презюмує здійснення ним батьківського обов`язку утримувати дитину.

Відтак, факт виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини (дітей) відповідно до положень Постанови № 560 підтверджується одним із таких документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивачем до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не надано одного із обов`язкових документів: рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, що передбачено Додатком 5 до Порядку №560.

Саме про відсутність вказаних документів зазначено відповідачем у повідомленні від 04.09.2024 №5711 як причини для відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 8).

Суд відхиляє посилання позивача на те, що повідомлення відповідача від 04.09.2024 №5711 має дефект змісту (нечітко визначено, який саме документ чи їх сукупність не були ним надані, а абзац з переліком обривається і не має логічної завершеності), позаяк Додатком 5 до Порядку №560 передбачено подання обов`язково таких документів: свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із перелічених вище документів. У свою чергу, у повідомленні від 04.09.2024 №5711 чітко зазначено причини відмови - відсутність рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні.

При цьому суд наголошує, що позивач не позбавлений права повторно звернутись у встановлений спосіб та до уповноваженого органу щодо отримання відстрочки від призову на військову службу із наданням необхідно пакету належним чином завірених документів.

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не надав належних доказів наявності правових підстав застосування до нього пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, тому рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом № 17 від 04.09.2024, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є правомірним.

Відтак у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ).

Суддя О. О. Андрусенко