Справа № 760/17533/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бужак Н.П. та суддів Беспалова О.О., Кобаля М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Копію вказаної постанови долучено до апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження суду та у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п.5 ч.1 статті 4 КАС України адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 статті 4 цього Кодексу адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 статті 4 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, перелік яких наведений у пунктах 1 - 15 цієї частини.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Як передбачено ч.1 ст.293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.292 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає право на оскарження судового рішення прийнятого в порядку адміністративного судочинства.

У такому випадку судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд.

Також колегія суддів зазначає, що незгода будь-якої сторони з винесеним за результатами спору судовим рішенням є підставою для його оскарження в суді вищої інстанції, в даному випадку - в Київському апеляційному суді. Разом з тим, суд вищої інстанції має відноситись до тієї ж юрисдикції, що і суд нижчої інстанції.

Окрім того, стаття 294 КУпАП передбачає право особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Так, приписами вказаної статті передбачено, що апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Водночас, в резолютивній частині оскаржуваної постанови чітко зазначено, що постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Разом з тим, важливість визначення юрисдикції підтверджується, як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безімянная проти Росії» (заява № 21851/03) наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведених обставин, приймаючи до уваги встановлену процесуальним законом неможливість оскарження в порядку адміністративного судочинства судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в адміністративного суду апеляційної інстанції немає підстав для розгляду поданої апеляційної скарги та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У відповідності до ч. 3 статті 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, а колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по вказаній апеляційній скарзі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 248, 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Беспалов О.О.

Кобаль М.І.