Справа № 216/3590/23
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
03 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 216/3590/23
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,
ОСОБА_1 , не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить її скасувати повністю та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в раніше визначеному складу суду від 29.05.2023 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року скаржник отримав 14 листопада 2024 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
27 листопада 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить відкрити провадження з апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. У вказаному клопотанні, поміж іншого, зазначено, що апеляційний суд безпідставно висував вимогу про сплату позивачем у справі судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, оскільки, на думку позивача, він звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої державним органом, на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", також за подання ним апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі.
Проте, вищезазначене клопотання не свідчить про усунення скаржником недоліку апеляційної скарги у встановлений судом строк, враховуючи наступне.
Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Разом з тим, у цьому випадку суд не може застосувати положення пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», позаяк цією нормою встановлено заборону справляння судового збору за подання лише позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, а не апеляційної скарги.
Більше того, стосовно зазначеного Велика Палата Верховного Суду вже сформувала висновок у своїй постанові від 29.05.2018 року у справі №915/955/15, де, серед іншого, вказала:
«…підпунктом 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон N 3674-VI) визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали…».
При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 грудня 2023 року застосовуючи вказані вище правові висновки, вказав:
"Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила у господарській справі, однак Закон № 3674-VI в цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції. Відтак такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.".
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» вказав наступне: «Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Таким чином, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції».
За таких обставин, посилання ОСОБА_1 у клопотанні про те, що він звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої державним органом, на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", також за подання ним апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, не знайшли свого підтвердження.
В свою чергу, зважаючи на те, що копію ухвали від 04 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху скаржником було отримано 14 листопада 2024 року, останнім днем для усунення недоліку апеляційної скарги (враховуючи положення ч.6 ст. 120 КАС України) було 25 листопада 2024 року (понеділок) включно.
Однак, у строк, встановлений судом, недолік апеляційної скарги скаржником не було усунуто.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.
З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 04 листопада 2024 у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року у справі №216/3590/23 повернути.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано 03 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова