Справа № 300/8329/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" грудня 2024 р. справа № 300/8329/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, тому в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Вказав, що за результатами розгляду документів період роботи з 11.05.1989 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу відповідно до статті 60 Закону № 1788-ХІІ в подвійному розмірі, а період роботи з 01.01.2004 до 31.05.2023 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV. Як наслідок, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області правомірно не враховано період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 28.06.2024 у подвійному розмірі.
У поданих пояснення на позовну заяву третя особа пояснила, що довідка Івано-Франківської обласної клінічної інфекційної лікарні від 11.06.2021 №585 підтверджує стаж роботи по 11.06.2021. Вказав, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, тому пільговий порядок обчислення стажу роботи з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Просила суд відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 по справі № 300/4486/21, яке набрало законної сили 16.03.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.06.2021.
Головним управліннямПенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання вказаного судового рішення призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.30-33).
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 24.10.2024 про донарахування стажу у зв`язку із наданими додатковими документами (а.с.40-41).
Органом, який розглядав подану заяву, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернулася із даним позов до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі Закон №1058-IV) (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІV).
При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За приписами ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (надалі Порядок КМУ №637).
У пунктах 1 та 2 Порядку КМУ №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 Порядку КМУ №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості, зазначені неповні чи неточні відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.08.1989 позивач з 11.05.1989 прийнята в Івано-Франківську інфекційну клінічну лікарню на посаду машиніста по пранню білизни (наказ №52 від 11.05.1989), а з 10.11.1992 звільнена з посади машиніста по пранню білизни (наказ №75 від 10.11.1992); з 15.12.1992 прийнята в Івано-Франківську міську клінічну інфекційну лікарню, яку з 01.03.2002 згідно з розпорядженням міського голови №132-р від 01.03.2002 реорганізовано шляхом перетворення в обласну клінічну інфекційну лікарню, на посаду машиніста по пранню білизни (наказ №81 від 14.12.1992), з 22.12.1992 переведена на посаду санітарки приймального відділення, яка 01.07.1997 перейменована на посаду молодшої медичної сестри приймального відділення (накази №82 від 22.12.1992, №23/2 від 25.06.1997), а з 17.04.2017 звільнена з посади молодшої медичної сестри приймального відділення (наказ №54 від 06.04.2017); з 01.03.2018 прийнята в Івано-Франківську обласну клінічну інфекційну лікарню, на базі якої 20.09.2019 створено комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради», на посаду молодшої медичної сестри буфетниці відділення №3 (наказ №29 від 27.02.2018), з 01.12.2018 переведена на посаду молодшої медичної сестри палатної стаціонарного відділення для дітей (наказ №226 від 28.11.2018), з 01.05.2022 переведена на посаду молодшої медичної сестри палатного відділення інтенсивної терапії на час мобілізації основного працівника (наказ №101-к від 29.04.2022), а з 30.08.2023 звільнена у зв`язку із переведенням до КНП «Івано-Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради» (наказ №152-к від 29.08.2023); з 31.08.2023 прийнята в КНП «Івано-Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради» на посаду молодшої медичної сестри з догляду за хворими (наказ №515/к від 30.08.2023), 28.06.2024 КНП «Івано-Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради» перейменовано в КНП «Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради» (наказ №221/о/тр від 28.06.2024) (а.с.8-12).
Суд зазначає, що трудова книжка містить всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази на підставі яких ОСОБА_1 була прийнята на таку роботу.
Також, довідкою від 11.06.2024 №585 Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради», підтверджено вищевказані періоди роботи позивача з 11.05.1989 по 10.11.1992, з 15.12.1992 по 17.04.2017 та з 01.03.2018 по 11.06.2021. У такій довідці зазначено, що робота за вказані періоди відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі (а.с.16-17).
Відповідно до пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону №1788-ХІІ, згідно з якою робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач протягом вищевказаних періодів роботи працювала у інфекційних закладах охорони здоров`я.
Як встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не зараховано до страхового стажу позивача період її роботи з 01.01.2004 у подвійному розмірі, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування періоду роботи з 01.01.2004 в пільговому обчисленні.
Однак суд враховує те, що у пункті 4 статті 24 Закону №1058-IV зазначено про зарахування періодів трудової діяльності до набрання чинності цим Законом, до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, стаття 60 Закону №1788-XII є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує статтю 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.
Така позиція викладена Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі №689/872/17 та від 27 лютого 2020 року у справі №462/1713/17.
Враховуючи вищенаведені законодавчі норми та встановленні обставини справи, суд зазначає, що стаж роботи позивача в Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради» з 01.01.2004 по 17.04.2017, з 01.03.2018 по 30.08.2023 та в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради» з 31.08.2023 по 28.06.2024 повинен зараховуватися у подвійному розмірі, а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області протиправно не враховано вказані періоди у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Суд зазначає, згідно з ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із відповідною заявою та необхідними документами 24.10.2024, відтак позивачу слід здійснити перерахунок пенсії з першого числа наступного місяця, в якому вона звернулася за перерахунком пенсії, тобто з 01.11.2024, а не з 24.10.2024 як про це просить ОСОБА_1 у позовній заяві.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Вимогами пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У даній справі, територіальним органом Пенсійного фонду України щодо розгляду заяви позивача від 24.10.2024 за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішенням якого відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає до часткового задоволення.
Враховуючи приписи ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як зі сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір, на користь ОСОБА_1 900 грн. сплачених судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 9, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.