Справа № 127/27537/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/238/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ББА №165880 від 10.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

вимоги позивача: скасувати постанову серії ББА №165880 від 10.08.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та стягнути на його користь з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

ВС ТАНОВИВ:

20 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ББА №165880 від 10.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 серпня 2024 року поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Проценком І.С. неправомірно винесено відносно нього постанову серії ББА №165880 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено, що він нібито керував транспортним засобом з напівпричепом, який був переобладнаний, а саме збільшена висота бортів, яка не вказана в реєстраційному документі на даний причіп, чим порушив п. 31.3 «а» ПДР. При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП «керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів». Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Так, причеп не переобладнувався та є таким, що відповідає технічним заводським характеристикам, при цьому працівники поліції не є експертами щодо надання експертних висновків про наявність факту переобладнання, такі дослідження можуть здійснюватися лише спеціалізованими експертними установами. Він є лише найманим працівником і не має жодних повноважень на якісь переобладнання, оскільки транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить його роботодавцю. В обсяг його обов`язків, як водія, не входить а ні переобладнання автомобіля, а ні контроль за наявністю переобладнання, а ні повноваження експерта щодо надання висновків про наявність чи відсутність переобладнання транспортного засобу. Транспортний засіб визнаний експертною установою таким, що відповідає встановленим до конструкції і технічного стану вимогам. В оскаржуваній постанові не зазначені жодні фото чи відео, чи будь-які інші докази ймовірного правопорушення.

10 серпня 2024 року він здійснював рух на вантажному автомобілі (тягач з причепом) в Миколаївській області. Жодних порушень правил дорожнього руху, які могли б стати підставою зупинки, він не вчиняв. Незважаючи на відсутність жодних порушень, під час руху його було зупинено працівниками поліції. Як підставу зупинки інспектор повідомив, що причеп накритий зверху тентом і почав стверджувати, що начебто підвищено борти для тенту і що на його думку це є переобладнання транспортного засобу. На що він заперечив та наголосив, що це не є переобладнання, що причеп не переобладнувався і борти не підвищувалися, а лише накрито тентом сипучий вантаж відповідно до Правил перевезення сипучих вантажів, для недопущення його розсипання та пошкодження внаслідок несприятливих погодних умов. Після цього він попросив інспектора надати інформацію стосовно технічної документації заводу-виробника або стандартів, згідно з якої інспектор вирішив, що взагалі здійснювалось якесь переобладнання. На це інспектор повідомив, що він має право визначати факт переобладнання візуально і для цього йому не потрібні технічні характеристики транспортного засобу. На його прохання скласти акт перевірки технічного стану автомобіля, в якому підтвердити факт переобладнання, інспектор відповів, що він не зобов`язаний складати акт перевірки технічного стану. На місці зупинки інспектор поліції не повідомляв йому про розгляд адміністративної справи, не сповіщав про дату, час розгляду, про особу, яка буде розглядати справу, не повідомляв йому його права тощо. На місці зупинки відбулося лише повідомлення його про складену без розгляду справи постанову. Як видно зі змісту оскаржуваної постанови, не зрозуміло, якої висоти мали бути борти і які є наявні. Інспектор поліції не проводив жодних вимірювальних дій та при визначенні поняття «висота борту» не користувався жодними числовими показниками висоти. Також в оскаржуваній постанові поліцейським не зазначено конкретно, які стандарти порушено, а враховуючи, що ч. 1 ст. 121 КУпАП відсилає до інших нормативних актів, якими передбачено конкретні вимоги стандартів, норм та правил, то є обов`язковим посилання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності на конкретні норми, стандарти та правила, які на думку посадової особи становили порушення. Постанова не містить у собі конкретних нормативних актів і їх конкретних норм та приписів, які зобов`язували здійснити реєстрацію чи дотриматись певної процедури при здійсненні переобладнань, якщо такі дійсно були виявлені. Відповідно до норм ч. 1, ч. 4 ст. 32, 33 Закону України «Про дорожній рух» інспектор поліції повинен був зазначити конкретні норми і стандарти, вивчити технічну документацію на причіп стосовно його заводських характеристик, провести відповідні експертні дослідження щодо переобладнання, скласти відповідний акт перевірки технічного стану тощо. В цей же час, висновки щодо переобладнання інспектором поліції зроблено особисто на власний розсуд: без вивчення документів на транспортний засіб, без дослідження наявності технічних характеристик та заводських конструкцій транспортного засобу, без складення акту перевірки технічного стану транспортного засобу, без проведення відповідного експертного дослідження факту переобладнання. Транспортний засіб, яким він керував, не був переобладнаний, його технічні характеристики відповідають заводським параметрам, причіп був лише накритий тентом, як цього вимагають правила перевезення сипучих вантажів. Транспортний засіб, яким він керував, пройшов черговий періодичний технічний контроль, за результатами якого транспортний засіб визнаний експертною установою таким, що відповідає встановленим до конструкції і технічного стану вимогам, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану, який він долучив до матеріалів позову. Враховуючи вищевикладене, позивач просив скасувати постанову серії ББА №165880 від 10.08.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та стягнути на його користь з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані.

Від представника відповідача за довіреністю Палієнко Д.Т. 01 жовтня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що 10 серпня 2024 року під час несення служби на ділянці м. Миколаїв, Центральний район, вул. Велика Морська, 3а, поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Проценком І.С., під час перевірки документів та огляду транспортного засобу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1455 від 29.12.2021 та постанови Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021, було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме збільшена висота бортів, яка не передбачена заводом виробника, на причепі самоскиді НОМЕР_1 на транспортному засобі DAF FTXF 105.510 НОМЕР_2 . Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 «а» ПДР України. Водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимоги п. 31.3 «а» ПДР України та вимоги ДСТУ 3649:2010, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, поліцейським було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ББА №165880 щодо позивача. Позивачу повідомлено, що розгляд справи буде проводитися на місці, водію було роз`яснено права особи, згідно зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Права водію було роз`яснено в повній мірі. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, інспектор поліції виніс оскаржувану постанову та притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень. Факт правопорушення та процедуру винесення оскаржуваної постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор та підтверджується рапортом поліцейського ОСОБА_2 . Оскільки строки зберігання відповідно до наказу №1062 від 18.12.2018 про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відеозапис на час отримання ухвали суду про відкриття провадження було видалено за сплином 30-денного терміну зберігання, тому надати відеозаписи в якості доказу до суду не видається можливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії ББА №165880, 10 серпня 2024 року о 23.00 год. в м. Миколаєві, Центральний район, вул. Велика Морська, 3а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FTXF 105.510, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом, НОМЕР_1 , який був переобладнаний, а саме збільшена висота бортів, яка не вказана в реєстраційному документі на даний причіп, чим порушив п. 31.3 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Диспозиція частини 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ, поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем правопорушення відповідними доказами.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Крім того, позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, висновки щодо переобладнання інспектором поліції зроблено особисто на власний розсуд: без вивчення документів на транспортний засіб, без дослідження наявності технічних характеристик та заводських конструкцій транспортного засобу, без складення акту перевірки технічного стану транспортного засобу, без проведення відповідного експертного дослідження факту переобладнання. Транспортний засіб, яким він керував, не був переобладнаний, його технічні характеристики відповідають заводським параметрам, причіп був лише накритий тентом, як цього вимагають правила перевезення сипучих вантажів. Транспортний засіб, яким він керував, пройшов черговий періодичний технічний контроль, за результатами якого транспортний засіб визнаний експертною установою таким, що відповідає встановленим до конструкції і технічного стану вимогам. На підтвердження долучив до позову протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Представник відповідача надав суду як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення рапорт поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Проценка І.С., який відносно позивача виніс оскаржувану постанову, у якому поліцейський зазначив, що 10.08.2024 під час несення служби в Центральному районі м. Миколаєва у складі екіпажу близько 23.00 год. було помічено транспортний засіб DAF FTXF 105.510, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Велика Морська, 3а, з явними ознаками переобладнання, а саме збільшеною висотою бортів.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, представник відповідача суду не надав.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №520/6006/21, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Оскаржувана постанова серії ББА №165880 від 10.08.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відносно позивача ОСОБА_1 не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до суду даної позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 121, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ББА №165880 від 10.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову серії ББА №165880 від 10.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамену патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3,).

Повне судове рішення складено 18 листопада 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК