Справа № 307/3803/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 307/3803/24 пров. № А/857/23815/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2024 року у справі № 307/3803/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови,

суддя в 1-й інстанції Ніточко В.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тячів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі також відповідач), треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський ОСОБА_2 та присив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 2932736 від 28.08.2024, винесену інспектором Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Голубка Віталія Віталійовича щодо накладення штрафу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП з зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що, він 28 серпня 2024 року, о 19 год. 12 хв., в с-щі Тересва, по вул. Дружби, керував мопедом з електромотором до 4-х кВт, не користувався мотошоломом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.»а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Вважає дану постанову протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Зазначає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, а він керував електроскутером «Yadea E8S 2000 Вт» з потужністю електромотора 2 кВт. Обов`язок мати посвідчення водія на право керування ТЗ категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідним ТЗ, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 кВт.

Просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень 00 копійок визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача в його користь сплачений судовий збір та витрати за правничу допомогу в сумі 8 000 гривень 00 копійок.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень 00 копійок за порушення ч.2 ст.126 КУпАП скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до Тячівського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню. Вказує, що не може бути підставою для направлення на новий розгляд до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області не вірне зазначання прізвища особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Оскільки, сторони не заперечують та відеодоказом з нагрудної камери поліцейського підтверджується (що залишилось поза увагою суду), що 28.08.2024 року була подія за участі позивача ОСОБА_1 та відповідно у всіх інших частинах постанови вказано вірно ОСОБА_1 .

Крім того, поліцейським, який складав постанову серії ЕНА № 29322736 відносно позивача 28.08.2024 року за ч.2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 в судовому засіданні було надано пояснення, що дана постанова заповнюється за допомогою планшету та роздруковується на спеціальному пристрої. А відтак, інколи буває, що планшет самостійно вносить виправлення. Відповідно вона міститься тільки в одній позиції постанови, у всіх інших позиція ПІБ позивача вказано вірно. А відтак, дана описка не заперечує суть правопорушення та подію за участі сторін. Крім того, після отримання копії постанови ніяких зауважень позивач також не заявляв.

Зазначає, що частина 2 статті 126 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або в передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Звертає увагу суду, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , який відповідно не мав посвідчення відповідної категорії, а саме категорії А.1 Повідомляю, що відповідно до п 2.1 ПДР 2.1 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.3.г ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів. До Категорії А1 відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; Право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли шістнадцятирічного віку.

Зазначає, що мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Вказані порушення керування доколісним транспортним засобом без мотошолома та не пред`явлення посвідчення водія, підтверджується також відеозаписом із нагрудної камери відповідача.

Просить скасувати рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.09.2024 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується із матеріалів справи, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що, він 28 серпня 2024 року, о 19 год. 12 хв., в с-щі Тересва, по вул. Дружби, керував мопедом з електромотором до 4-х кВт, не користувався мотошоломом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Із посвідчення водія серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами категорій В, С1 та С.

Згідно рахунку № 40-19811348 від 10 липня 2023 року та технічного паспорта на електричний скутер, електричний скутер «Yadea E8S 2000 Вт», яким керував позивач, має електричний двигун потужністю 2 кВт.

Задольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, у розглядуваній справі фактичними обставинами є те, що позивач взагалі не має права керування транспортним засобом - електричним скутером «Yadea E8S 2000 Вт», з потужністю двигуна 2 кВт (а не відсутність при собі посвідчення водія), а також те, що вказаний електроскутер не належить до механічних транспортних засобів. Тому, у оскарженій постанові поліцейського серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року невірною є визначена відповідачем кваліфікація допущеного позивачем правопорушення за пунктом 2.1. «а» ПДР.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, п.1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ПДР України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку, транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний суд у справі №278/3362/15-к від 01 березня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач керував електричним скутером «Yadea E8S 2000 Вт», який згідно технічного паспорту пристрою має потужність менше ніж 3 кВт, а саме 2,0 кВт (а.с.17-23).

Таким чином, у відповідності до визначень закріплених у ПДР України електроскутер марки ««Yadea E8S 2000 Вт» потужністю 2,0 кВт., не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п.2.1 «а» ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний вище електроскутер позивача не являється.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не дотримано вимог закону, а саме ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, таким чином постанова серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім цього, колегія суддів бере до уваги посилання скаржника в частині відсутності підстав для направлення справи на новий розгляд, з огляду на наступне.

Як зазначив апелянт, що другим абзацом ст. 293 КУпАП визначено, якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

У відповідності до статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП. Враховуючи наведене, працівник поліції діяв в межах компетенції. Отже, підстав для скасування постанови та направлення на новий розгляд в суду немає, оскільки Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області є компетентним органом, який вже розглянув справу адміністративну справу та прийняв відповідне рішення

Позиція суду, щодо надіслання справи на новий розгляд до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в зв`язку з тим, що у постанові серії ЕНА № 29322736 від 28.08.2024 року вказано у частині де вказується, час , місце скоєння і суть правопорушення правопорушника ОСОБА_1 вказано як ОСОБА_1 , на думку скаржника не може бути підставою для направлення на новий розгляд до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Оскільки, сторони не заперечують та відеодоказом з нагрудної камери поліцейського підтверджується, що 28.08.2024 року була подія за участі позивача ОСОБА_1 та відповідно у всіх інших частинах постанови вказано вірно ОСОБА_1 . Крім того, поліцейським, який складав постанову серії ЕНА № 29322736 відносно позивача 28.08.2024 року за ч.2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 в судовому засіданні було надано пояснення, що дана постанова заповнюється за допомогою планшету та роздруковується на спеціальному пристрої. А відтак, інколи буває, що планшет самостійно вносить виправлення. Відповідно вона міститься тільки в одній позиції постанови, у всіх інших позиція ПІБ позивача вказано вірно. А відтак, дана описка не заперечує суть правопорушення та подію за участі сторін. Крім того, після отримання копії постанови ніяких зауважень позивач також не заявляв.

Апеляційний суд зазначає, що згідно ст. 293 КУпАП визначено розгляд скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для направлення справи на новий розгляд у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

За приписами п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і, відповідно, необхідність їх задоволення. Також, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати в частині направлення справи на новий розгляд до Тячівського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Закарпатській області та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2024 року у справі № 307/3803/24 в частині направлення справи на новий розгляд до Тячівського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Закарпатській області скасувати, та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень 00 копійок за порушення ч.2 ст.126 КУпАП скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 03.12.24