Справа № 560/14586/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій незаконними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить:

1. Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до листів №2200-0215-8/55080 від 05.06.2024, №2200-0215-8/86011 від 13.09.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_2 , пенсії за віком.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.07.2024 №09 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.08.2024 №09 про відмову в зарахуванні ОСОБА_2 до страхового стажу згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31.07.1981 періоду трудової діяльності в об`єднанні АРЕ "Сагареджойський залізо-бетонний завод" Грузинської PCP на посаді бухгалтера з 01.07.1992 по 31.08.1994, що становить 2 роки 2 місяці, та в навчальному закладі - середній школі №4 міста Сагареджо Сагареджойського району Міністерства освіти Грузинської PCP на посаді вчителя російської мови в навчальних класах з 01.09.1994 по 06.07.1998, що становить 3 роки 10 місяців 5 днів, а в загальному складає 6 років 5 днів, та відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

3. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком, період трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31.07.1981:

- з 01.07.1992 по 31.08.1994 - в об`єднанні АРЕ "Сагареджойський залізо-бетонний завод" Грузинської PCP на посаді бухгалтера, що становить 2 роки 2 місяці;

- з 01.09.1994 по 06.07.1998 - в навчальному закладі - середній школі №4 міста Сагареджо Сагареджойського району Міністерства освіти Грузинської PCP на посаді вчителя російської мови в навчальних класах, що становить 3 роки 10 місяців 5 днів, а в загальному складає 6 років 5 днів, з врахуванням зарахованого страхового стажу становить 34 роки 1 місяць 2 дні, та, відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, призначити і виплатити пенсію за віком з дня виникнення права на пенсію, тобто з 21.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за наслідками розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком та доданих документів, відмовлено у призначенні такої пенсії зважаючи на відсутність необхідного страхового стажу 31 рік та зазначено, що страховий стаж позивача становить 28 років 00 місяців 27 днів. Так, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу відомості про період роботи з 05.09.1990 по 01.07.1992, з 01.08.1984 по 01.09.1990, з 01.07.1992 по 31.08.1994, з 01.09.1994 по 06.07.1998, оскільки наявні розбіжності між документами та записами в трудовій книжці. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від Головного управління Пенсійного фонду України Одеській області надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що спірне рішення є правомірним, оскільки у позивачки відсутній законодавчо визначений страховий стаж, а саме від 31 рік. Періоди роботи з 05.09.1990 по 01.07.1992 згідно довідки про стаж від 02.07.1992 №51 та з 01.08.1984 по 01.09.1990 згідно довідки про стаж від 01.09.1990 №18, не зарахований, оскільки відсутня підстава видачі з посиланням на первинні документи; період роботи з 01.07.1992 по 31.08.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 31.07.1981 не зарахований, оскільки наявне необумовлене виправлення дати звільнення; період роботи з 01.09.1994 по 06.07.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 31.07.1981 не зарахований, оскільки відсутня назва підприємства, яке вносило записи про роботу, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, запис про звільнення не містить підстав, також запис про звільнення завірено не читабельною печаткою. Просить у задоволенні позову відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у поданому відзиві зазначило, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки у позивача наявний страховий стаж 27 років 09 місяців 15 днів, що є недостатнім, з 31 необхідного, для призначення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області не скористалося правом подання відзиву на позов, тому, враховуючи приписи частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 10.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що позивач 18.05.1964 року народження, 09.07.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області винесено Рішення №09 від 18.07.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

13.08.2024 позивач повторно звернулася до звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі заяви та наданих документів Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області винесено Рішення №09 від 20.08.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи з 05.09.1990 по 01.07.1992 згідно довідки про стаж від 02.07.1992 №51 та з 01.08.1984 по 01.09.1990 згідно довідки про стаж від 01.09.1990 №18, оскільки відсутня підстава видачі з посиланням на первинні документи.

- період роботи з 01.07.1992 по 31.08.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 31.07.1981, оскільки наявне необумовлене виправлення дати звільнення.

- період роботи з 01.09.1994 по 06.07.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 31.07.1981, оскільки відсутня назва підприємства, яке вносило записи про роботу, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58. запис про звільнення не містить підстав, також запис про звільнення завірено не читабельною печаткою.

Згідно наданих документів страховий стаж позивача, що дає право на пенсію, становив 28 років 00 місяців 27 днів.

Вважаючи вищенаведені рішення відповідачів щодо незарахування стажу та, як наслідок, не призначення пенсії протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом пункту першого частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Починаючи з 1 січня 2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 - не менше 31 року;

Аналіз вищевикладеного дає підстави вважати, що за загальним правилом для виникнення у осіб права на призначення пенсії за віком є наявність сукупності таких ознак: 1) досягнення встановленого законодавством пенсійного віку та 2) наявність встановленого законодавством страхового стажу.

Відтак, для призначення позивачу пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 60 років; страховий стаж - 31 рік.

Як встановив суд, позивач на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 09.07.2024, згідно паспортних даних 18.05.2024 досягла віку 60 років, що не заперечується сторонами.

Зі змісту оскаржуваних рішень слідує, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є те, що згідно з наданими до документами, страховий стаж позивача становить 28 років 27 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 05.09.1990 по 01.07.1992 згідно довідки про стаж від 02.07.1992 №51 та з 01.08.1984 по 01.09.1990 згідно довідки про стаж від 01.09.1990 №18, оскільки відсутня підстава видачі з посиланням на первинні документи; період роботи з 01.07.1992 по 31.08.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 31.07.1981, оскільки наявне необумовлене виправлення дати звільнення; період роботи з 01.09.1994 по 06.07.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 31.07.1981, оскільки відсутня назва підприємства, яке вносило записи про роботу, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58. запис про звільнення не містить підстав, також запис про звільнення завірено не читабельною печаткою.

З незарахуванням періоду роботи з 05.09.1990 по 01.07.1992 згідно довідки про стаж від 02.07.1992 №51 та з 01.08.1984 по 01.09.1990 згідно довідки про стаж від 01.09.1990 №18 позивач погоджується.

Надаючи оцінку вищенаведеним доводам відповідача, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 статті 56 Закону №1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи1 на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22- 1(далі - Порядок №22-1). Наявність же таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637 ).

Суд вказує, що відповідне положення міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Суд встановив, що згідно записів копії трудової книжки серії НОМЕР_3 підтверджується період трудової діяльності позивача в об`єднанні АРЕ "Сагареджойський залізо-бетонний завод" на посаді бухгалтера з 01.07.1992 по 31.08.1994 та в навчальному закладі - середній школі №4 міста Сагареджо Сагареджойського району Грузинського Міністерства освіти на посаді вчителя російської мови в навчальних класах з 01.09.1994 по 06.07.1998.

Суд вважає, що наявні у копії трудової книжки серії НОМЕР_3 записи є достатніми та належними, які дійсно підтверджують трудову діяльність позивачки.

Щодо твердження відповідача, що спірні періоди трудової діяльності позивача не зараховані у зв`язку з тим, що наявні розбіжності між документами та записами в трудовій книжці, суд зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Виправлення в документах не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб,

Таким чином, позивачка, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідачі не врахували, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вважає, що право позивачки на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до пункту 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 Порядку №637 встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Тобто підтвердження трудового стажу на підставі показів свідків можливо у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано.

Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства і встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що періоди роботи з 01.07.1992 по 31.08.1994 - в об`єднанні АРЕ "Сагареджойський залізо-бетонний завод" Грузинської PCP на посаді бухгалтера, з 01.09.1994 по 06.07.1998 - в навчальному закладі - середній школі №4 міста Сагареджо Сагареджойського району Міністерства освіти Грузинської PCP на посаді вчителя російської мови в навчальних класах, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_3 неправомірно не зараховані відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.07.2024 №09 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.08.2024 №09 про відмову в призначенні пенсії не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті КАС України, а отже є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо вимоги призначити пенсію за віком з моменту звернення зарахувавши до стажу період роботи з 01.07.1992 по 31.08.1994 та з 01.09.1994 по 06.07.1998, суд зазначає, що, обираючи спосіб захисту порушеного права, необхідно зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що, зобов`язавши пенсійний орган врахувати до стажу роботи спірні періоди роботи позивача, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Частиною 2 статті 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію по інвалідності вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 13.08.2024 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.07.2024 №09 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.08.2024 №09 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком, період трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31.07.1981: з 01.07.1992 по 31.08.1994 та з 01.09.1994 по 06.07.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2024 про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 грудня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., Одеський р-н, 65012 , код ЄДРПОУ - 20987385) Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76018 , код ЄДРПОУ - 20551088)

Головуючий суддя В.В. Матущак