Справа № 140/7833/24
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7833/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулися з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправними дій комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 березня 2023 року №3/в про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та у зв`язку із встановленням згідно рішення Центральної ВЛК від 14.09.2022 року №1145 причинного зв`язку захворювання та причини смерті батька військовослужбовця ОСОБА_5 , пов`язаного із захистом Батьківщини.

Зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу згідно постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з врахуванням виплаченої суми у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму згідно постанови КМУ від 25 грудня 2013 року №975.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є дочками військовослужбовця - кадрового офіцера ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №76 від 21 лютого 2020 року причиною смерті колишнього військовослужбовця, було захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 позивачам, як дітям померлого, та матері ОСОБА_5 - ОСОБА_4 була призначена одноразова грошова допомога у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року у загальній сумі 881000 (вісімсот вісімдесят одна тисяча) гривень та виплачена у рівних долях по 293667 (двісті дев`яносто три тисячі шістсот шістдесят сім) гривень кожному.

Позивачі не погоджуючись із рішенням 11 Регіональної ВЛК щодо встановленого причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_5 та відмовою Центральної ВЛК Збройних Сил України у її перегляді, оскаржили їх в судовому порядку.

На виконання рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 року у справі №140/6635/21 Центральна ВЛК Збройних Сил України відмінила рішення 11 Регіональної ВЛК та своїм рішенням від 14.09.2022 №1145 встановила інший причинний зв`язок смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме: «Захворювання та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини».

У зв`язку із зміною причини смерті ОСОБА_5 . Волинським обласним територіальним центром комплектування за зверненням позивачів були направлені на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для призначення допомоги та здійснення виплат, які передбачені законодавством для сімей військовослужбовців, смерть яких пов`язана із захистом Батьківщини, за результатами розгляду яких комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 березня 2023 року №3/в прийняте рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, мотивуючи тим, що зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Не погоджуючись із вищевказаною відмовою позивачі звернулися до суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог, вказав, що оскільки ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до оголошення в України воєнного стану та до набрання чинності Постанови №168, вимоги позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі передбаченому Постановою №168 на думку Департаменту є безпідставними.

Таким чином, посилання позивачів щодо призначення та виплати їм одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 є необгрунтованими, оскільки положення даної правової норми не застосовуються у спірних правовідносинах.

З наведених підстав відповідач вважає оскаржувану відмову правомірною та просить відмовити в задоволенні позову.

Суд також наголошує, що за змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві представником відповідача клопотання про розгляд залучення до участі у справі сторін не підлягало судом вирішенню по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_3 є дочками військовослужбовця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №76 від 21 лютого 2020 року причиною смерті колишнього військовослужбовця, було захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі висновку комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08 травня 2020 року №70, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, позивачам, як дітям померлого, та матері ОСОБА_5 - ОСОБА_4 була призначена одноразова грошова допомога у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року у загальній сумі 881000 (вісімсот вісімдесят одна тисяча) гривень та виплачена у рівних долях по 293667 (двісті дев`яносто три тисячі шістсот шістдесят сім) гривень кожному.

Позивачі не погоджуючись із рішенням 11 Регіональної ВЛК щодо встановленого причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_5 та відмовою Центральної ВЛК Збройних Сил України у її перегляді, оскаржили їх в судовому порядку.

На виконання рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 року у справі №140/6635/21 Центральна ВЛК Збройних Сил України відмінила рішення 11 Регіональної ВЛК та своїм рішенням від 14.09.2022 №1145 встановила інший причинний зв`язок смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме: «Захворювання та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини».

У зв`язку із зміною причини смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за зверненням позивачів відповідні матеріали були направлені на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для призначення допомоги та здійснення виплат, які передбачені законодавством для сімей військовослужбовців, смерть яких пов`язана із захистом Батьківщини.

За результатами розгляду звернення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 березня 2023 року №3/в прийняте рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, мотивуючи тим, що зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Позивачі, вважаючи що мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги згідно постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з врахуванням виплаченої суми у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму згідно постанови КМУ від 25 грудня 2013 року №975, звернулися до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України закріплює, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно зі ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 300- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Частиною 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до п.4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

смертівійськовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно п.11 Порядку одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) призначається і виплачується:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі смерті військовослужбовця або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадку, передбаченому підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть;

у разі загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (Офіційний вісник України, 2022 р., №25, ст.1253).

Отже, одноразова грошова допомога у разі смерті військовослужбовця або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадку, передбаченому підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, в даному випадку - 30.11.2018, в той час як положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану застосовуються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану, який згідно Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) введено в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб та який неодноразово було продовжено.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.05.2020 №70 та відповідно до п.6 постанови КМУ від 25.12.2013 №975 призначено одноразову грошову допомогу матері та двом дочкам померлого 30.11.2018 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, майора ОСОБА_5 в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року в сумі 881000,00 грн у рівних долях кожному.

Таким чином, відповідачем було призначено та виплачено позивачам одноразову грошову допомогу, визначену положеннями ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядку №975, в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання 30.11.2018, тобто до оголошення в України воєнного стану та до набрання чинності Постанови №168, суд вважає вимоги позивачів щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі, передбаченому Постановою №168, є безпідставними.

На переконання суду, у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому, правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Відповідно до положень першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи позивачами не було доведено наявності у них права на виплату одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, в той час як відповідач надав суду докази того, що його спірне рішення було прийнято у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені законодавством України, внаслідок чого підстави для скасування такого рішення відсутні.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачів є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Ю.Ю. Сорока