Справа № 295/7171/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/7171/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кузнєцов Д.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Богунського районного суду м. Житомир в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2011467 від 27.04.2024 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 21.10.2024 клопотання задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605, 60 грн. та 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 передбаченого ст. 125 КУпАП. З наданого відповідачем відеозапису неможливо однозначно встановити, що позивач 27.04.2024 керував автомобілем Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , без увімкнутого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП. Вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеодоказами.

Зазначено, що враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт та витрачений час, задоволена судом першої інстанції сума 2000 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтовано.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано на недотримання відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не задоволено його клопотання про дослідження доказів.

Зазначено, що судом першої інстанції уже зменшено заявлені та підтверджені витрати позивача на професійну правову (правничу) допомогу до 2 000 грн.

Також представник позивача зазначає, що його клієнтом вже понесено додаткові витрати на професійну правову (правничу) допомогу за підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу а також можуть бути понесені додаткові витрати за участь в судовому засіданні та подачу інших заяв чи клопотань.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 03.12.2024 о 09:30 год.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

27.04.2024 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону полку-1 УПП в Житомирській області Григорєвим С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2011467, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, 27.04.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі М07 166 км без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 9.8 ПДР України на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Стаття 125 КУпАП передбачає, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому за змістом частиною 2 указаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно матеріалів справи, до суду першої інстанції відповідачем подано диск із відеофіксацією.

Відеозаписом зафіксовано рух автомобіля Opel Astra в профіль, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити із даного відеозапису відсутність увімкнутого ближнього світла фар.

Відтак судом першої інстанції вірно встановлено, що відеозапис, який розміщений на диску, жодним чином не доводить факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. З даного відеозапису неможливо однозначно стверджувати, що позивач 27.04.2024 керував автомобілем Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , без увімкнутого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Крім того оскаржувана постанова не містить посилання докази, зокрема, відеозаписи, що додаються до неї.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 передбаченого ст. 125 КУпАП правопорушення та спростовували згадані у позові твердження останнього.

Щодо твердження позивача про відмову працівника поліції у задоволенні клопотання про дослідження доказів суд зазначає, що в даному випадку працівником поліції не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та не досліджено докази, що призвело до безпідставного винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність події і складу адміністративного порушення, які визначені у постанові інспектора, та відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 125 КУпАП, а тому наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно матеріалів справи 29.04.2024 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ДК Смарт Партнерз» був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №2904/24.

Згідно з п. 4.1 Додатку №1 до договору №2904/24 про надання правової (правничої) допомоги від 29.04.2024 року правова допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, сума коштів та їх порядок визначається в додаткових угодах до даного договору.

Сума, узгоджена сторонами в замовленні та додатковій угоді та оплачена клієнтом, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання правової (правничої) допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.7 Додатку №1).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що також відображено у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 по справі №820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16.

Згідно акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги №2904/24 від 29.04.2024 вартість наданих адвокатом послуг складає 15 275,10 грн.

Судом першої інстанції враховано, що у переліку виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, серед іншого, включена послуга представництва інтересів позивача у Богунському районному суді м. Житомира, натомість розгляд даної справи здійснювався судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15 275,00 грн. є надмірними, необґрунтованими та неспівмірними в порівнянні з фактично виконаним об`ємом роботи. Виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу представник Департаменту патрульної поліції просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

Враховуючи незначну складність справи та переліку виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також час, витрачений адвокатом на виконання таких робіт та обсягом наданих адвокатом послуг і значенням справи для сторони, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір витрат на правничу правову допомогу адвоката є завищеним, а тому наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу частково, в сумі 2 000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій.

Крім того частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи незначний пропуск строку звернення до суду (1 день), суд першої інстанції правомірно визнав за можливе визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.