Справа № 175/6029/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 175/6029/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 р. (суддя Васюченко О.Г.) в адміністративній справі №175/6029/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті №000062 від 12.04.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обгрунтування позовної вимоги зазначалось про те, що спірна постанова складена відповідачем за відсутності доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 р. позовні вимоги задоволені.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки порушення встановлене на підставі накладної №14125943 від 06.03.2024, в якій зазначено відправника - "ПРАТ ПЕТРІКІВСЬКИ РИБГОСП" та вага з вантажем.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 11 листопада 2024 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції також переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови №000062 від 12.04.2024 року, 06.03.2024 року при перевірці було виявлено порушення, а саме: внесення уповноваженою особою відомостей про масу вантажу до Накл. №14125943 від 06.03.2024, що перевозилося вантажним автомобілем DAF, д.н. НОМЕР_1 , які не відповідають нормативно постановленим законодавством ваговим параметрам, а саме: повна маса транспортного засобу склала 45850 кг (зазначена маса 24540 кг - згідно Накл. №14125943 та 14000 кг маса без навантаження DAF, д.н. НОМЕР_1 ), де перевищує нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 20,66%.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови, яка складена за відсутності доказів скоєння позивачем правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП.

Колегія зазначає наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 3 статті 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Цією нормою передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Скаржник наполягає на тому, що доказом вчинення позивачем правопорушення є накладна №14125943 від 06.03.2024. Проте, до суду першої інстанції (як і до апеляційного суду) ним не надано жодних доказів на підтвердження правомірності спірної постанови.

Зміст апеляційної скарги відповідача зводиться до відтворення нормативно-правових актів, цитуванням правових висновків Верховного Суду та констатацією того, що рішення суду є незаконним. Проте, жодних обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі, щодо змісту акту №00512 та накладної №14125943 апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів наголошує, що адміністративні суди здійснюють перевірку рішень/дій/бездіяльності суб`єктів владних повноважень на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, дотримуючись принципу презумпції вини останнього. Саме суб`єкт владних повноважень має доводити правомірність прийнятих ним рішень, які оскаржені в судовому порядку. Суд, у свою чергу, зобов`язаний забезпечити можливість повної реалізації сторонами своїх процесуальних прав, не підміняючи, при цьому, суб`єкта владних повноважень у його компетенції, не усуваючи допущені останнім прогалини з метою легалізації прийнятих рішень, вчинених дій чи допущеної бездіяльності.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 р. в адміністративній справі №175/6029/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 20 листопада 2024 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник