Справа № 522/14437/24-Е
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/220/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 29.08.2024 року через підсистему «Електронний Суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Туровець Олександром Володимировичем, до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 18.08.2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.4 ст.126 КпАП України. Інспектор поліції виніс постанову серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за ч.4 ст.126 КпАП України, а саме, водій ОСОБА_1 , 18.08.2024 року о 12.13 год. у м.Одесі, вул.Академічна, 30, керував транспортним засобом Chevrolet Camaro, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом. Позивач вважає дану постанову протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки 18.08.2024 року він транспортним засобом не керував та не здійснював рух на ньому, а завів автомобіль лише для перевірки габаритів, які потребували ремонту,. При цьому, під час винесення постанови, не було надано належних доказів того, що позивач керував транспортним засобом, а також того, що він позбавлений права керування. Крім того, поліцейський, який виніс оскаржувану постанову, раніше зупиняв транспортний засіб Маркова О.О., після чого склав протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, що можливо трактувати як упереджене ставлення до самого позивача. Між тим, справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП досі не розглянута у суді, а тому відсутні підстави для застосування до нього ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки його вина ще не доказана. Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду із дійсним позовом. Оскільки постанову було винесено 18.08.2024 року, а з позовом до суду він звернувся 29.08.2024 року через перебої з електроенергією, просив суд поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом,

Матеріали позову отримано суддею 30.08.2024 року.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року позов залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

До суду 26.09.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Туровець О.В. на електронну адресу суду надав заяву про усунення недоліків.

З 24.09.2024 року по 27.09.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала на лікарняному.

Заяву про усунення недоліків отримано суддею 30.09.2024 року.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Туровець О.В. про виправлення недоліків - повернуто без розгляду. Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 02.09.2024 року, до 10.10.2024 року.

11.10.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Туровець О.В. через систему Електронний суд надав заяву про усунення недоліків разом з уточненим позовом.

14.10.2024 року та 15.10.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Заяву про усунення недоліків та уточнений позов суддя отримала 16.10.2024 року.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 23.10.2024 року.

21.10.2024 року представник УПП в Одеській області ДПП надав суду відзив, в якому просили у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки 18.08.2024 року приблизно о 12 год. 13 хв. під час виконання службових обов`язків, інспектором взводу №1 роти 3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Добровольським Є.В, за адресою: м.Одеса, по вул.Академічна 30, виявлено транспортний засіб CHEVROLET CAMARO, дн.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, під час перевірки особи водія - ОСОБА_1 інспектором ОСОБА_2 через базу Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» та загально-доступного сайту «Судова влада», встановлено, що згідно постанови Одеського апеляційного суду по справі №522/227/24 від 25.04.2024 року постанову Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу розміром 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - залишено без змін. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача, інспектором Добровольським Є.В. винесено постанову серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року, доказами вчинення якої є постанови першої та другої інстанції у справі №522/227/24. Щодо тверджень позивача про можливість застосування до нього ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки справа відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, досі не розглянута, а тому вина ОСОБА_1 не доказана, зазначили, що відповідно до відомостей «Судова влада України, постановою Приморського районного суду м.Одеси по справі №522/227/24 від 01.02.2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, та постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2024 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін, забезпечено надання загального доступу 01.05.2024 року, дата набрання законної сили 25.04.2024 року. Постанова серії ЕНА №2859499 була винесена 18.08.2024 року, тобто через чотири місяці після позбавлення позивача права керування транспортними засобами строком на один рік. Також в відзиві зазначено, що під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно зі ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, проте позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п.5 ст.278 КУпАП не надходило, Зазначили, що в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

21.10.2024 року представником УПП в Одеській області ДПП було надано суду клопотання, в якому просили залишити позов ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.В обґрунтування клопотання зазначено, що про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався 18.08.2024 року, оскільки копію постанови про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.4 ст.126 КУпАП отримав на місці вчинення адміністративного правопорушення, позов ОСОБА_1 поданий 29.08.2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Розгляд справи призначений на 23.10.2024 року відкладено на 12.11.2024 року та надано строк на відповідь на відзив.

У судове засідання 12.11.2024 року учасники справи не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Туровець О.В. через систему Електронний суд надав клопотання, в якому просив розгляд справи відкласти через необхідність надання пояснень, які мають істотне значення по суті даного спору.

У судове засідання 26.11.2024 року сторони не прибули, були сповіщені належним чином.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, та враховуючи періодичну відсутність електропостачання у приміщення Приморського районного суду м.Одеси, датою складання повного тексту рішення є 02.12.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.08.2024 року інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Добровольським Є.В. за постановою серія ЕНА №2859499 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень.

У постанові серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 , 18.08.2024 року о 12.13 год. у м.Одесі, вул.Академічна, 30, керував транспортним засобом Chevrolet Camaro, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.283 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року, згідно якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Після закінчення розгляду справи поліцейський, відповідно до ст.285 КУпАП оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу про що ОСОБА_1 у графі №9 оскаржуваної постанови власноручно поставив особистий підпис.

Факт вчинення адміністративного правопорушення обґрунтовано обставинами, зазначеними у постанові серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року, а саме, факт керування транспортним засобом.

З цією постановою позивач не погоджується.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора з паркування в даному випадку, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інспектором, відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліції» було зупинено транспортний засіб Chevrolet Camaro, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час перевірки особи водія було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік на підставі постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2024 року у справі №522/227/24, яку залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2024 року, у зв`язку з чим, в діях ОСОБА_1 було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, будучи позбавленою права керування).

Зазначене підтверджується копією постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2024 року по справі №522/227/24, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.43-44), та копією постанови Одеського апеляційного суду від 25.04.2024 року, якою постанову Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2024 року залишено без змін (а.с.45-48).

Таким чином, поліцейський під час розгляду справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року за порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.126 КУпАП, дослідив наявні у справі докази та дійшов висновку про їх достатність, які в сукупності підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.10 ст.15 Закону України «Про Дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення ч.4 ст.126 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд вбачає, що Інспектор з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та здійснив розгляд справи в межах санкції ч.4 ст.126 КУпАП.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушенням. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п.5 ст.278 КУпАП - не надходило.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП та п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 зазначено, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскаржуючи постанову про адміністративне правопорушення, позивач не надав жодного належного і допустимого доказу того, що він не керував транспортним засобом.

При цьому в позові ОСОБА_1 зазначає, що транспортний засіб не рухався, лише був ним заведений з підстав необхідності перевірки габаритів, які на той час не працювали та потребували ремонту, що спростовує доводи не перебування позивача за кермом автомобіля.

Крім того, доводи позивача про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на момент винесення постанови серії ЕНА №2859499 від 18.08.2024 року, не була розглянута, спростовуються долученими до матеріалів справи копією постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2024 року у справі №522/227/24, за якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, з якою він не погодився, та копією постанови Одеського апеляційного суду від 25.04.2024 року, якою постанову Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2024 року залишено без змін, та саме ці постанови є доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП КУпАП.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч.2 ст.77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки судом було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п.2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні, тому не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Щодо заяви про поновлення строку для звернення до суду з зазначеним позовом.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо, не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто в даному випадку, встановлено десятиденний строк для оспорювання постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Принцип надмірного формалізму це, здебільшого, негативне оціночне поняття, яке означає безумовну вимогу дотримуватися процедур, визначених законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки поступаються принципу розумності (доцільності, раціональності).

Оскільки надто суворе тлумачення закону породжує несправедливість, тому правосуддя та справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

У зв`язку з тим, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом лише в один день, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 такий строк.

Керуючись ст.ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст.9, ч.4 ст.126, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.