Справа № 461/8780/24
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8780/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Романюк В.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 82300, Львівська обл., м. Борислав, вул. В. Великого, 30), Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 79000, м.Львів, пл. Ген. Григоренка, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.10.2024 року серія ЕНА № 3261483 відносно ОСОБА_1 скасувати.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.10.2024 року Серія ЕНА № 3261483, ОСОБА_1 - притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гри.

Позивач вважає, що зазначена постанова є такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства України та за наслідком неповного з`ясування обставин справи, оскільки до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи позивач заперечував щодо порушення ним Правил дорожнього руху, мотивів таких заперечень тощо. Просить суд позовну заяву задоволити.

Ухвалою суд від 01 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін у судове засідання.

02 грудня 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Відзив на адміністративний позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило, що відповідно ч.1 ст.205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в на підставі ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося у зв`язку з тим, що всі учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

Суд встановив, що 14 жовтня 2024 року поліцейським відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Прокурат Я.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3261483 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 14 жовтня 2024 року о 11 год. 27 хв. у селищі Східниця, вулиця Бориславська, водій керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 рух вантажних автомобілів заборонено здійснивши рух та в`їзд в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 ПДР порушення вимог дорожніх знаків.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, у поданій до суду позовній заяві заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення та вказує, що при винесенні постанови службовою особою не було з`ясовано повно і об`єктивно обставин справи, а, відтак, чи вина позивач у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративній відповідальності. Крім цього, позивач зазначає, що жодних знаків на ділянці дороги, якою рухався позивач та які б обмежували рух вантажного автомобіля не було, на вимогу показати докази такого знаку, працівник поліції, що складав оскаржувану постанову, таких не показав. В графі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються:» відсутні будь-які відомості. Мотиви складення оскаржуваної постанови відносно позивача такому невідомі.

В свою чергу відповідачами не спростовано доводи позивача.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Слід зазначити, що відповідно до п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила,- д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно п.п. 3.3 п.3 Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машині механізмів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що доказів дії дорожнього знаку 3.3. ПДР України (рух вантажних автомобілів заборонено) на ділянці дороги, а саме на в`їзді на вул. Бориславська в селищі Східниця - матеріали справи не містять, як і інших належних доказів скоєння інкримінованого правопорушення.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, при цьому, позивач вчинення правопорушення заперечує, наголошуючи на тому факті, що жодних знаків на ділянці дороги, якою він рухався та які б обмежували рух вантажного автомобіля не було, на вимогу показати докази такого знаку, працівник поліції, що складав оскаржувану постанову, таких не показав.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинене адміністративне правопорушення, однак не містить посилань на будь-які належні докази, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог ПДР України, оскільки відповідачами не надано жодних належних доказів у розумінні ст. 251, 252, 280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 126, 162, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 122, 242-246, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 82300, Львівська обл., м. Борислав, вул. В. Великого, 30), Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 79000, м.Львів, пл. Ген. Григоренка, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.10.2024 року серія ЕНА № 3261483 відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: 79007, м.Львів, пл. Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2024 р.

Суддя: Романюк В.Ф.