Справа № 300/4075/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" грудня 2024 р. справа № 300/4075/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Моноліт-Брук до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, -
Позиції сторін. Процесуальні дії суду:
ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Моноліт-Брук (далі позивач, ТОВ Торговий Дім Моноліт-Брук) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (далі відповідач, Івано-Франківська митниця), в якому просить суд: визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000047 від 24.04.2024; визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024; визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000048 від 24.04.2024; визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024; визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000049 від 24.04.2024; визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024; визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000050 від 25.04.2024; визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024; визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000051 від 25.04.2024; визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024.
Ухвалою суду від 28.05.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Одночасно у відзиві від 24.06.2024 на позовну заяву представник Івано-Франківської митниці заявив клопотання про розгляд справи № 300/4075/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 25.06.2024 суд відмовив в задоволенні клопотання представника Івано-Франківської митниці про розгляд справи № 300/4075/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Одночасно з відповіддю від 27.06.2024 на відзив представник позивача надав суду попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач (том 2, а.с. 66).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
10.04.2024 ТОВ Торговий Дім Моноліт-Брук, як покупцем, та Торгово-транспортна компанія «Анжей Якубяк» в Томашов Любельський (Польща), як продавцем, укладено контракт № 1/ЕХ/2024 (далі Контракт), згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язувався продати, а покупець прийняти та сплатити товар на умовах DAP Заболотів:
- б/у MAN тягач Модель TGS 24 440 6*2 VIN WMA24SZZ6GP079785 реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016, вартість 8000 Євро. Країна походження товару Німеччина.
Відповідно до пункту 1.2 Контракту товар за цим контрактом поставляється однією партією та призначений для ввезення на територію України.
Пунктом 2.1 Контракту визначено, що ціни на товари, що постачаються за цим контрактом, визначені у пункті 1.1
Ціна включає вартість технічних документів та експлуатаційної документації.
Згідно з пунктом 2.3 Контракту податки, митні збори, гербові збори та інші витрати на території продавця оплачує продавець, а на території покупця оплачує покупець. Банківські витрати оплачує покупець. Розрахунок за товар проводиться на розрахунковий рахунок продавця, однією частиною, тобто передоплата 100% початком реалізації замовлення. Термін оплати 06.05.2024. Видача предмета контракту буде проведена після надходження належної суми на рахунок НОМЕР_1 BIC (SWIFT) WBKPPLPPXXX.
Відповідно до пункту 3.1 Контракту продавець підготує постачання товару зазначеного у пункті 1.1, протягом 30 днів з моменту отримання передоплати (том 2, а.с. 60-61).
10.04.2024 складено митні декларації країни відправлення на вищевказані тягачі (том 2, а.с. 16-17, 27-28, 47-48, 58-59).
На виконання Контракту 12.04.2024 складено рахунки-фактури:
- № 5/ЕХ/2024 на продаж MAN тягач Модель TGS 24 440 6*2 VIN WMA24SZZ6GP079785 реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016, вартість 8000 Євро (том 2, а.с. 8-9);
Також продавцем 12.04.2024 складено автотранспортні накладні на вищевказані тягачі (том 2, а.с. 10-11, 21-22, 32-33, 41-42, 52-53).
Під час проведення митних формальностей за поданими МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано такі форми митного контролю: « 105-2» Контроль правильності визначення митної вартості товару; « 106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Івано-Франківською митницею розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 24.04.2024, в якому зазначено про необхідність надання: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. В разі відсутності подати експертний висновок про вартість автомобіля підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
На вказане електронне повідомлення декларант направив митному органу повідомлення, відповідно до якого повідомив, що згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, бухгалтерські документи, крім надісланих, що підтверджують вартість товару надати немає можливості, просив визнати митну вартість згідно поданих документів (том 1, а.с. 176).
Під час проведення митних формальностей за поданими МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано такі форми митного контролю: « 105-2» Контроль правильності визначення митної вартості товару; « 106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Івано-Франківською митницею розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 25.04.2024, в якому зазначено про необхідність надання: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів зобов`язані надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти, (прас-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару» (том 1, зворотній бік а.с. 192).
На вказане електронне повідомлення декларант направив митному органу повідомлення, відповідно до якого повідомив, що згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, бухгалтерські документи, крім надісланих, що підтверджують вартість товару надати немає можливості, просив визнати митну вартість згідно поданих документів (том 1, а.с. 192).
Під час проведення митних формальностей за поданими МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано такі форми митного контролю: « 105-2» Контроль правильності визначення митної вартості товару; « 106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Івано-Франківською митницею розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 25.04.2024, в якому зазначено про необхідність надання: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На вказане електронне повідомлення декларант направив митному органу повідомлення, відповідно до якого повідомив, що згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, бухгалтерські документи, крім надісланих, що підтверджують вартість товару надати немає можливості, просив визнати митну вартість згідно поданих документів (том 1, зворотній бік а.с. 184).
Під час проведення митних формальностей за поданими МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано такі форми митного контролю: « 105-2» Контроль правильності визначення митної вартості товару; « 106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Івано-Франківською митницею розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 24.04.2024, в якому зазначено про необхідність надання: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів зобов`язані надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (том 1, зворотній бік а.с. 175).
На вказане електронне повідомлення декларант направив митному органу повідомлення, відповідно до якого повідомив, що згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, бухгалтерські документи, крім надісланих, що підтверджують вартість товару надати немає можливості, просив визнати митну вартість згідно поданих документів (том 1, звортній бік а.с. 176).
В зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а саме згідно Контракту за ціною 8000 Євро.
Під час проведення митних формальностей за поданими МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано такі форми митного контролю: « 105-2» Контроль правильності визначення митної вартості товару; « 106-2» Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Івано-Франківською митницею розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 24.04.2024, в якому зазначено про необхідність надання: якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; Якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до частини 3 ст. 53 МК Українидекларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органа зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прескуранти, (прайс-листи) виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На вказане електронне повідомлення декларант направив митному органу повідомлення, відповідно до якого повідомив, що згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, бухгалтерські документи, крім надісланих, що підтверджують вартість товару надати немає можливості, просив визнати митну вартість згідно поданих документів (том 1, звортній бік а.с. 158).
Вважаючи протиправними картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA206080/2024/000047 від 24.04.2024, UA206080/2024/000048 від 24.04.2024, UA206080/2024/000049 від 24.04.2024, UA206080/2024/000050 від 25.04.2024, UA206080/2024/000051 від 25.04.2024, та рішення про коригування митної вартості товарів за UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024, UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить такі картки та рішення скасувати.
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України (надалі МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини першої статті 248 коментованого Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).
Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з частиною першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною четвертою статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Приймаючи рішення в цій справі, суд виходив з таких мотивів:
З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України випливає, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Судом встановлено, що подані декларантом позивача 24.04.2024 та 25.04.2024 до митного оформлення документи: декларації митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунки-фактури щодо отримання товару, за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1-8 частини другої статті 53 МК України.
Зазначені документи містять усі необхідні реквізити сторін: продавця Торгово-транспортна компанія «Анжей Якубяк» в Томашов Любельський (Польща) та покупця - ТОВ Торговий Дім Моноліт-Брук, особисті підписи, а також відтиск печаток фірм продавця та покупця. Окрім цього, такі документи містять детальний опис товару, який дає можливість ідентифікувати його, а також кількість та ціну товару.
Отже, вказані документи, на переконання суду, є належними документами, що підтверджують вартість придбаного товару та містить всі необхідні реквізити для його ідентифікації, тобто відповідає вимогам частини другої статті 53 МК України.
В спірному випадку у суду відсутні підстави для висновку про не подання декларантом документа, визначеного пунктом 8 частини другої статті 53 МК України, зокрема, банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару, страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару, з підстав, викладених у відзиві на позов.
Однак, як встановлено судом, аналізуючи подані документи під час здійснення митного оформлення товару, представник митного органу дійшов висновку про недостатність таких документів для підтвердження митної вартості товару.
Так, у рішеннях про коригування митної вартості товарів за UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024, UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024 відповідач зазначив, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій, третій статті 53 МК України (електронна відповідь декларанта про відсутність можливості надання запитуваних документів).
Щодо викладених у відзиві на позовну заяву доводів представника відповідача про те, що в Контракті чітко визначено строки 100% оплати та строки доставки, натомість у рахунках-фактурах від 12.04.2024 вказано, інший термін сплати, а саме 19.04.2024, що суперечить Контракту та на вказану дату відсутнє платіжне доручення, а до оформлення долучено платіжку 22.04.2024 року на іншу суму ніж зазначено у рахунках-фактурах, то суд вказує на таке.
Така квитанція від 22.04.2024 містять відомості про розрахунковий рахунок позивача в іноземній валюті Євро, номери документів, на підставі яких здійснено валютний переказ коштів по SWIFT, суму платежу, а також реквізити отримувача Торгово-транспортної компанії «Анжей Якубяк», банківський рахунок: № НОМЕР_1 , призначення платежу: передоплата за тягачі MAN відповідно до контракту № 1/ЕХ/2024 від 10.04.2024. Так, зазначені в квитанції про міжбанківський розрахунок від 22.04.2024 відомості відповідають інформації зазначеній в митних деклараціях та в доданих до митних деклараціях Контракті та рахунках-фактурах.
Щодо різниці в ціні товару, яка зазначена в рахунках-фактурах та в квитанції про міжбанківський розрахунок від 22.04.2024, то це пов`язано з тим, що на кожен cідельних тягачів марки MAN складено окремий рахунок-фактуру, який містить ціну лише одного такого cідельного тягача.
Так, на виконання Контракту 12.04.2024 складено рахунки-фактури:
- № 5/ЕХ/2024 на продаж MAN тягач Модель TGS 24 440 6*2 VIN WMA24SZZ6GP079785 реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016, вартість 8000 Євро (том 2, а.с. 8-9).
Щодо зауважень представника відповідача про недотримання строків сплати за товар, то суд звертає увагу на таке.
Згідно з пунктом 2.3 Контракту податки, митні збори, гербові збори та інші витрати на території продавця оплачує продавець, а на території покупця оплачує покупець. Банківські витрати оплачує покупець. Розрахунок за товар проводиться на розрахунковий рахунок продавця, однією частиною, тобто передоплата 100% перед початком реалізації замовлення. Термін оплати 06.05.2024. Видача предмета контракту буде проведена після надходження належної суми на рахунок НОМЕР_1 BIC (SWIFT) WBKPPLPPXXX.
Відповідно до пункту 3.1 Контракту продавець підготує постачання товару зазначеного у пункті 1.1, протягом 30 днів з моменту отримання передоплати (том 2, а.с. 60-61).
З огляду на зміст вищевказаних положень Контракту, розрахунок за товар має бути проведений у вигляді передоплати 100% та не пізніше 06.05.2024
В спірному випадку позивач здійснив оплату 22.04.2024, тобто перед початком реалізації замовлення, та в межах визначено терміну оплати - до 06.05.2024.
На виконання умов пункту 3.1 Контракту продавець здійснив постачання товару в межах передбачених 30 днів з моменту отримання передоплати 22.04.2024.
Щодо зазначення в рахунках-фактурах від 12.04.2024 терміну сплати 19.04.2024, то суд звертає увагу на те, що визначальне значення мають умови саме Контракту, який є первинним документом, на основі та на виконання якого сформовано всі інші документи, зокрема, рахунки-фактури.
Верховного Суду в постанові від 17.04.2018 за результатом розгляду справи №815/329/17 зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Що стосується доводів представника відповідача про те, що разом з митною декларацією надано митному органу договір купівлі від 10.04.2024 щодо продажу транспортного засобу б/у MAN тягач Модель TGS 24 460 6*2 VIN НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016, однак до митного оформлення надано транспортний засіб MAN тягач Модель TGS 24 440, що відрізняється моделлю, то суд вказує на таке.
З огляду на зміст пункту 1 Контракту предметом такого Контракту є купівлі-продажу п`яти сідельних тягачів марки MAN: Модель TGS 24 460 6*2 VIN WMA24SZZ8JP097521 реєстраційний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 07/11/2017; Модель TGS 24 460 6*2 VIN WMA24SZZ0JP097481 реєстраційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 07/11/2017, Модель TGS 24 460 6*2 VIN WMA24SZZ0JP097454 реєстраційний номер НОМЕР_5 , дата реєстрації 21/11/2017; Модель TGS 24 460 6*2 VIN WMA24SZZXHP092587 реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 01/08/2017; Модель TGS 24 440 6*2 VIN WMA24SZZ6GP079785 реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016.
Отже, мова йде про п`ять сідельних тягачів марки MAN, чотири з яких Моделі TGS 24 460 та один - Моделі TGS 24 440.
Відомості про Модель TGS 24 440 такого сідельного тягача марки MAN, VIN НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016, зазначено не лише в Контракті, а в усіх документах, сформованих на виконання такого контракту: рахунок-фактура № 5/ЕХ/2024 від 12.04.2024 (том 2, а.с. 8-9); автотранспортна накладна (Road consignment note) B/N від 12.04.2024 (том 2, а.с. 10-11); декларацiї про походження товару (Declaration of origin) від 12.04.2024 №5/EX/2024; свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (том 2, а.с. 15); митній декларації країни відправлення від 10.04.2024; митній декларації країни відправлення 24GB00006015FA9AD2 від 10.04.2024.
Отже, є помилковими доводи представника відповідача про розбіжності в номері моделі сідельного тягача марки MAN, VIN НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 31/08/2016, а саме: TGS 24 460, замість TGS 24 440.
Аналіз вказаних підстав в сукупності з поданими декларантом документами, дає підстави для висновку, що у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості.
Слід звернути увагу, що сам перелік витребуваних митним органом додаткових документів жодним чином не пов`язаний із зауваженнями, які визначені підставою для їх витребування.
За змістом частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини другої коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Наведене передбачено частиною четвертою статті 57 МК України.
Згідно з частиною п`ятою вказаної статті, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 Кодексу.
При цьому, відповідно до частини шостої статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з частиною другою коментованої статті МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Частинами першою-третьою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як передбачено частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Разом з цим, відповідно до частини сьомої статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим митний орган вправі витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16.
В спірному випадку позивач надав митному органу всі документи, які передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, окрім документів про страхування, оскільки страхування не здійснювалося.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Частинами 4 і 5 Графи 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" Розділу ІІ "Опис граф Рішення" Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за № 598 (далі Правила № 598), регламентовано, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду копій вищевказаних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Таким чином, відсутня можливість встановити як визначена ціна в таких митних деклараціях: чи самостійно декларантом, чи митним органом на підставі рішення про коригування.
Суд зазначає, що згідно пункту 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідач не надав, ані позивачу, ані суду математичних обрахунків корегування вартості, пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, з яких суд міг би встановити достовірність скорегованої митної вартості.
Верховний Суд в постанові від 21.12.2018 за результатом розгляду справи № 815/228/17 зазначив:
… Суд виходить з того, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку….
Оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів не містять обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховний Суд в постанові від 02.07.2020 за результатом розгляду справи № 804/2061/17 зазначив:
…Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2017/000010/1 від 25.02.2017 року, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
При цьому Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган….
Зрештою, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Однак, контролюючим органом не доведено, що подані позивачем документи не підтверджують митну вартість товару, а також те, що позивач мав надати саме ті документи, які витребувано митним органом (загальна вимога надати документи, визначені частиною третьою статті 53 МК України), з огляду на зауваження щодо розбіжностей в митній декларації та долучених до неї документах щодо умов поставки.
Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може бути самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю (іншим обраним законним методою) та, як наслідок, коригування митної вартості таких товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Суд вказує на право декларанта (його уповноваженої особи) визначити митну вартість за основним методом. При визначенні вартості товару особа має надати митному органу необхідні і достатні відомості про митну вартість, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.
З урахуванням вказаного, на переконання суду, позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товарів за основним методом.
Правильність визначення позивачем митної вартості відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Протиправність рішень відповідача, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товарів за основним методом та підтверджують заявлену декларантом митну вартість товарів.
Підсумовуючи вказане вище, суд дійшов висновку про те, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA206080/2024/000047 від 24.04.2024, UA206080/2024/000048 від 24.04.2024, UA206080/2024/000049 від 24.04.2024, UA206080/2024/000050 від 25.04.2024, UA206080/2024/000051 від 25.04.2024, та рішення про коригування митної вартості товарів за UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024, UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024 з визначенням митної вартості за резервним методом є необґрунтованими. Суд вважає, що у відповідача були документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності митний орган мав можливість встановити дійсну вартість товарів, які переміщалися через митний кордон України.
Таким чином, суд констатує, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA206080/2024/000047 від 24.04.2024, UA206080/2024/000048 від 24.04.2024, UA206080/2024/000049 від 24.04.2024, UA206080/2024/000050 від 25.04.2024, UA206080/2024/000051 від 25.04.2024, та рішення про коригування митної вартості товарів за UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024, UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024 в порушення пунктів 1, 2 і 4 частини другої статті 55 МК України не містять:
- належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, заявленої декларантом;
- належного обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Таким чином, відповідачем необґрунтовано, в порушення статті 58 МК України, здійснено визначення митної вартості імпортованого позивачем товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу.
Оскільки суд дійшов висновку про те, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA206080/2024/000047 від 24.04.2024, UA206080/2024/000048 від 24.04.2024, UA206080/2024/000049 від 24.04.2024, UA206080/2024/000050 від 25.04.2024, UA206080/2024/000051 від 25.04.2024, та рішення про коригування митної вартості товарів за UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024, UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024, UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024 прийняті відповідачем за відсутності обґрунтованого сумніву та із порушенням встановлених Митним кодексом України вимог, то позов належить задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини сьомої статі 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином на час прийняття рішення в цій справі в суду відсутні підстави для розподілу судових витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України за №UA206080/2024/000047 від 24.04.2024, №UA206080/2024/000048 від 24.04.2024, №UA206080/2024/000049 від 24.04.2024, №UA206080/2024/000050 від 25.04.2024, №UA206080/2024/000051 від 25.04.2024.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України за №UA206080/2024/000013/1 від 24.04.2024, №UA206080/2024/000014/1 від 24.04.2024, №UA206080/2024/000015/1 від 24.04.2024, №UA206080/2024/000016/1 від 25.04.2024, №UA206080/2024/000017/1 від 25.04.2024.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Моноліт-Брук, код ЄДРПОУ - 40925273, вулиця О.Кравченка, 93-Г, село Королівка, Бучанський район, Київська область, 08012.

Відповідач: Івано-Франківська митниця Державної митної служби України, , вулиця Чорновола, 159, місто Івано-Франківськ, 76005.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.