Справа № 489/7201/24
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/7201/24
Провадження № 2-а/489/97/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3018248 від 10.09.2024; закриття справи про адміністративне правопорушення; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції понесені витрати в розмірі 8 605,60 грн., які складаються з судового збору в сумі 605,60 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.09.2024 приблизно о 07:30 год. ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі INFINITI QX80, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є АТ «Завод «Екватор», в м. Миколаєві по Баштанському шосе на роботу, він був зупинений чоловіками у військовій формі, як виявилось працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після з`ясування наявності військово-облікових документів до вказаного припаркованого транспортного засобу близько 08:00 год. підійшов поліцейський, який не педставившись та не пояснивши позивачу суть правопорушення, яке начебто було скоєно позивачем, не надавши жодних доказів, не роз`яснивши йому права, заявив вимогу надати документи на право керування та технічний паспорт на транспортний засіб. Через 40-50 хвилин поліцейський повернувся та вручив ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови, згідно якої позивач начебто не користувався ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в ПДР України. Отже на підставі цього співробітник поліції виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки Правила дорожнього руху він не порушував, а постанова винесена без жодних доказів фото та відео фіксації.

На переконання позивача, вищеперелічені порушення свідчать про незаконність постанови серії ЕНА № 3018248 від 10.09.2024, яка підлягає скасуванню, а справа про притягнення його до адміністративної відповідальності - закриттю.

10.10.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилалась на те, 10.09.2024 під час несення служби на блокпосту «Баштан» патрульним було виявлено порушення ПДР України та прийнято рішення про зупинку транспортного засобу INFINITI QX80, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був позивач. Поліцейський представився, роз`яснив суть правопорушення та причину зупинки і перевірки документів, в зв`язку з чим просив пред`явити документи, зазначені в пп. 2.1, 2.4 а ПДР України. Позивач виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме п. 2.3 в ПДР України, інспектором було винесено постанову відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з відеореєстратора з нагрудного відеореєстратора, а також фотознімком з наявним фактом правопорушення. Твердження позивача про те, що відсутні відеодокази вчинення ним правопорушення, спростовуються матеріалами справи, а саме долученим до відзиву відеозаписом, де зафіксовано, як працівник поліції пояснює суть правопорушення, при цьому водій підтверджує факт керування з не пристебнутим паском безпеки. Відео також містить докази того, як інспектор починає ознайомлювати позивача з правами, на що позивач викрикнув, що не потрібно йому розповідати, забрав постанову та поїхав. На переконання представника відповідача, вищеперелічене свідчить про безпідставність вимог позивача, в зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Окрім викладеного, представник відповідачів посилається на те, що водій поводив себе зухвало, зверхньо та нетактовно по відношенню до співробітника поліції, чим підірвав авторитет та довіру Національної поліції України. Також представник відповідача вважає суму витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача неспівмірними з складністю справи та ціною позову, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.09.2024 у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 11.11.2024 було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; постановлено розгляд продовжити здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін з урахуванням строку, необхідного для надання позивачем відповіді на відзив, встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі.

Станом на час розгляду справи відповідь на відзив не надійшла. Проте 05.12.2024 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, згідно яких вона просить не враховувати доводи відповідача, викладені у відзиві, оскільки другий оригнільний примірник постанови серії ЕНА № 3018248 від 10.09.2024 вручений ОСОБА_1 не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксацію правопорушення, тобто спірна постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Тобто долучений до матеріалів справи відео файл не може вважатися належним та допустимим доказом. Також у поясненнях представник позивача ОСОБА_2 заперечує доводи представника відповідача щодо неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу з складністю справи та виконаних робіт, надавши докази понесення позивачем таких витрат.

Також 05.12.2024 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи доказів: другого оригінального примірника постанови, листа УПП в Миколаївській області від 20.09.2024 на адвокатський запит представника позивача, копії постанови від УПП та диску. Протокольно вказане клопотання задоволено.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Постановою серії ЕНА № 3018248 від 10.09.2024 встановлено, що 10.09.2024 о 08:45:42 в м. Миколаєві, шосе Баштанське км, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. INFINITI QX80, д.н.з. НОМЕР_1 , не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України - порушення правил користування ремнями безпеки. Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У вказаній постанові, яка виготовлена шляхом роздрукування з техніного пристрою, не зазначено відомостей про пристрій, на який здійснювалася фіксація вказаного правопорушення, хоча в долученій відповідачем до відзиву копії такої постанови міститься рукописний допис БК 474192 та містяться підписи ОСОБА_1 .

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху України затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Приписами пункту 2.3 в ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс).

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Наведене дає підстави для висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі 536/583/17.

Щодо правопорушення, яке вчинене позивачем, судом встановлено наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені П.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Приписами пункту 2.3 в ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представником відповідача надано відеозапис події, зафіксованої з нагрудного відеореєстратора та фіксованої камери, з яких вбачається, що позивач, керуючи автомобілем марки INFINITI QX80, д.н.з. НОМЕР_1 , не користувався засобами пасивної безпеки, а саме паском безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху, відповідальність за таке правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП України.

Суд вважає, що даний відеозапис з відеореєстратора підтверджує висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП, що доводить вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, з долученого до відзиву відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції вбачається, що інспектором поліції було дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності: повідомлено причину зупинки транспортного засобу, на що позивач відповів: «Вам что прицепиться не к чему? «Поумничать решил?», (тобто фактично позивач не заперечує факту вчинення ним вказаного у постанові адміністративного правопорушення); належним чином повідомлено про свої особисті дані (прізвище і посаду); також інспектор намагався роз`яснити позивачу процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте позивач дійсно перебив його та не став слухати, наполягав на найшвидшому винесенні поставнови.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача з обставинами справи та його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3018248 від 10.09.2024 є законною та скасуванню не підлягає.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати покладаються на позивача, також не підлягають стягненню на його користь витрати на правничу допомогу.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1;

Повний текст рішення складено 05.12.2024.

Суддя Г.А. Микульшина