Справа № 340/7100/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань закриття провадження у справі

05 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/7100/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши матеріали позову Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - фізична особа-підприємець Гезумян Гаяне та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНЯХІВСЬКІ КОВБАСИ" -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області (надалі позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду в інтересах держави з позовом до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (надалі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, щодо невжиття заходів із забезпечення демонтажу тимчасових споруд по вул. Архангельській з назвами «Тютюн», «Овочі та фрукти», «Чебуречна»; по вул. Шевченка з назвою «Крамниця квітів IRIS» та споруди без назви (напроти торговельної споруди «Формула кави»); по вул. Преображенській з назвою «Черняхівські ковбаси»;

- зобов`язати Департамент містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради вжити заходів щодо демонтажу тимчасових споруд по вул. Архангельській з назвами «Тютюн», «Овочі та фрукти», «Чебуречна»; по вул. Шевченка з назвою «Крамниця квітів IRIS» та споруди без назви (напроти торговельної споруди «Формула кави»); по вул. Преображенській з назвою «Черняхівські ковбаси».

Ухвалою суду від 07.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНЯХІВСЬКІ КОВБАСИ".

26.11.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНЯХІВСЬКІ КОВБАСИ" до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що керівник Кропивницької окружної прокуратури звернувся до суду з метою захисту інтересів територіальної громади, як власника земельної ділянки, на якій знаходиться незаконно встановлене майно, тому належним способом захисту у спірних правовідносинах є звернення до суду в інтересах територіальної громади в особі Кропивницької міської ради з негаторним позовом в порядку цивільного судочинства. При цьому, відповідачем буде власник майна щодо якого приймається рішення про демонтаж, оскільки прийняття рішення вплине на його майнові інтереси та права. Вказує, що зважаючи на обставини цієї справи та необхідний суб`єктний склад учасників правовідносин справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Перевіривши зазначені Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНЯХІВСЬКІ КОВБАСИ" обґрунтування закриття провадження у справі, суд встановив наступне.

У статті 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 2 частини першої статті 4 КАС України надано визначення публічно-правового спору - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що "суб`єкт владних повноважень" - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому, суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Основними ознаками публічно-правових відносин називають: обов`язкову участь у цих відносинах суб`єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб`єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов`язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Адміністративно-правовий спір має певні ознаки. Такі спори виникають у сфері державного управління, в процесі здійснення органами виконавчої влади своїх управлінських функцій. Для цих спорів характерно особливе становище його суб`єктів (учасників спірного правовідношення). Обов`язковим учасником адміністративно-правового спору є наділений владними повноваженнями орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, посадові особи, наділені державно-владними повноваженнями. Адміністративно-правовий спір має особливий предмет, що пов`язано з широтою і різноплановістю діяльності управлінського характеру.

Обов`язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов`язки в публічних правовідносинах.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

Обгрунтовуючи позовні вимоги прокурор в адміністративному позові зазначив, що недотримання встановлених законодавством вимог до розміщення тимчасових споруд погіршує умови для життєдіяльності територіальної громади в цілому та кожного її члена окремо, може загрожувати протипожежній, санітарній та екологічній безпеці тощо, негативно впливає на безпечні для життя і здоров`я умови перебування на території відповідного населеного пункту, створює ризики настання аварій, інших надзвичайних ситуацій. Тому дотримання встановленого законом порядку провадження підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці становить публічний (суспільний) інтерес її громади, обов`язок захисту якого покладено насамперед на представницький орган місцевого самоврядування - ту чи іншу раду, а також на створювані нею органи.

Тобто, прокурор стверджує порушення інтересів територіальної громади м. Кропивницького у зв`язку з розміщенням на земельних ділянках комунальної власності низки тимчасових споруд без дозвільних документів.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до підпункту 7 пункту "а" Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 № 2807-IV (далі Закон № 2807-IV) організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частиною першою статті 40 Закону № 2807-IV визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон № 2807-IV наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів.

У розумінні Закону № 2807-IV дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту (демонтаж - це роботи щодо відновлення об`єкту благоустрою території).

У спірних правовідносинах прокурор вказує, що відповідач вчиняє бездіяльність не реалізовуючи повноваження, передбачені Законом України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» Законом України «Про благоустрій населених пунктів» та Земельним кодексом України у сфері благоустрою території населених пунктів та земельних відносин, тобто не здійснює належним чином публічно - владні управлінські функції.

Підстави поданого прокурором позову не містять аргументів, які б вказували на те, що у справі, яка розглядається наявний спір про право. Задоволення позовних вимог судом не призведе до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин.

На відміну від обставин, встановлених у справі №914/1785/22 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024), на яку посилається заявник, вимоги позову у справі, яка розглядається не стосуються речових прав на земельні ділянки, майна, як відповідача, так і третіх осіб.

У зазначеній вище справі з позовом до суду звернулась Львівська міська рада, як власник земельної ділянки комунальної власності, до власників розташованих за цією адресою нежитлових приміщень про скасування державної реєстрації права приватної власності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки шляхом демонтажу (знесення) приміщень.

Тобто суб`єктний склад та зміст правовідносин відрізняються від цієї справи.

Враховуючи наведене, відповідно до зазначених вище приписів законодавства, спори щодо виконання суб`єктами владних повноважень функцій у сфері благоустрою (зокрема, відновлення благоустрою шляхом демонтажу елементів благоустрою) є публічно-правовими й мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.08.2023 у справі №440/7204/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНЯХІВСЬКІ КОВБАСИ" та закриття провадження у адміністративній справі №340/7100/24.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 5, 238, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНЯХІВСЬКІ КОВБАСИ" про закриття провадження у адміністративній справі №340/7100/24 - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК