Справа № 580/9781/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року справа № 580/9781/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №№580/9781/24 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» (с.Велика Бурімка, Черкаська олбасть, 19940, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі начальника відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області (просп. Перемоги 14, м. Київ, 01135, /вул.Хрещатик 223, м.Черкаси, 18007) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

03.10.2024 вх. № 46586/24 СТОВ «Маяк», звернувшись до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, начальника відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 17.09.2024 №135134 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

03.10.2024 відкрите (за результатом усунення недоліків) провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

14.10.2024 вх.№48229/24 відповідач надав до суду відзив, 15.10.2024 вх.№48366/24 позивач надав відповідь на відзив, 23.10.2024 вх.№49670/24 заперечення на відповідь на відзив.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог представник позивача зазначає, що за результатом проведення перевірки на підставі постанови до позивача застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за здійснення перевезення вантажу без наявних на момент проведення перевірки документів, а саме: у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або графік змінності водіїв відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач зазначає, що не здійснює господарської діяльності з перевезення вантажів, згідно інформації з ЄДРЮОФОП та ГО відсутній вид економічної діяльності перевезення вантажів, тому відсутній обов`язок для категорії осіб, які не надають послуги з перевезення вантажів, а перевозять вантаж для власних потреб власними засобами, без залучення безпосередніх перевізників.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, 14.10.2024 вх. №48229/24 подав до суду відзив на позов, де просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що за результатами здійснення 23.05.2024 рейдової перевірки на а/д Н08 121 км + 300 м щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом виявлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки КАМАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював внутрішні перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 Закону № 2344. Під час перевірки виявлено, що у водія відсутня індивідуальна контрольна кнмжка водія або графік змінності водія, чим порушено ст. 48 Закону № 2344. Під час перевірки транспортного засобу КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 водієм було надано уповноваженим особам контролюючого органу товарно-транспортну накладну №001928 від 06.08.2024, де автомобільним перевізником було зазначено СТОВ «Маяк». У відзиві представник відповідача зазначає, що норми Положення №340 не містять розмежувань щодо поширення дії на автомобільних перевізників, які надають послуги з перевезення вантажів, чи автомобільних перевізників, які здійснюють перевезення вантажів для власних потреб. Відповідно до п. 6.1 Положення № 340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Маса транспортного засобу позивача становить більше 3,5 т.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що 23.05.2024, керуючись Законом №2344-III, Порядком №1567, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду у Черкаській області від 01.08.2024 №62715/43/27-24 та направлення на перевірку від 01.08.2024 №НP001075 співробітниками відділу проводилась рейдова перевірка на а/д Н08 121 км + 300м. Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 (далі Порядок №422). Відповідно до пункту 3, 4 Порядку №422 зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Актом перевірки від 06.08.2024 №АP112083 зафіксоване порушення: водій здійснював внутрішні перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону № 2344, а саме у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або графік змінності водія.

Під час перевірки відповідачем складений акт від 06.08.2024 №AP 112083, де зафіксовано, що 06.08.2024 автомобіль КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , що належить СТОВ «Маяк» с. Велика Бурімка під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював рух, на момент перевірки у водія була відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або графік змінності водіїв, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Під час перевірки транспортного засобу (КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 ) водієм надано уповноваженим особам контролюючого органу товарно-транспортна накладну від 06.08.2024 №001928, де автомобільним перевізником зазначено СТОВ «Маяк».

06.08.2024 водієм СТОВ «Маяк» ОСОБА_1 здійснене перевезення вантажу на 60 км, а саме: зерна кукурудзи з полів позивача в с. Мала Бурімка Золотоніського району до місця вивантаження на доробку в м. Золотоноша Черкаської області.

Відповідачем прийнята постанова від 17.09.2024 №135134 про застосування до позивача штрафу, передбаченого ст. 48 та абазом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон №2344) у сумі 17000 грн.

Згідно з витягом з ЄДР види економічної діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.24 вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.41 розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 01.43 розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.46 розведення свиней; 01.49 розведення інших тварин; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 10.11 вирощування м`яса; 10.39 інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 10.41 виробництво олії та тваринних жирів; 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.85 виробництво готової їжі та страв; 10.91 виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 16.1 лісопильне та стругальне виробництво; 42.99 будівництво інших споруд, 41. 20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 маса транспортного засобу позивача становить більше 3,5 т - 8770.

12.08.2024 Відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області листом №69229/43/24 повідомив СТОВ Маяк про розгляд справи на 17.09.2024 (з 09.00 год до 11.30 год), згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 711) лист отриманий 20.08.2024.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області 17.09.2024 прийнято постанову №135134 про застосування до СТОВ Маяк адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344 у сумі 17000 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Конвенцією про основні цілі та норми соціальної політики № 117 (набрання чинності для України 10.12.2016) у статті 1 Розділу I (Загальні принципи) передбачено, що частина 1 - уся політика повинна, передусім, спрямовуватися на досягнення добробуту й розвитку населення, а також на заохочення його прагнення до соціального прогресу; частина 2 - уся політика більш загального застосування визначається з належним урахуванням її впливу на добробут населення. Конституція України (стаття 45) визнaчає, що кожен, хто прaцює, має право на відпочинок.

Законом №2344 передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень (стаття 2); рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (стаття 1). Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах (стаття 5). Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, прийняті в межах його компетенції, обов`язкові до виконання на території України (стаття 6).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом № 2344. Відповідно до статті 1 Закону № 2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону № 2344 державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно зі статтею 18 Закону №2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. Відповідно до статті 34 Закону № 2344 автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, забезпечувати безпеку дорожнього руху. Згідно з частиною другою статті 48 Закону № 2344 визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а саме: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджений Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567), згідно якого державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Згідно з п. 2 Порядку №1567 державному контролю належать усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Відповідно до п. 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку №1567). Згідно з пунктом 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Згідно з пунктом 1.2,1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) передбачено, що ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа;у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками,інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах(для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі,та забезпечує належне зберігання таких записів. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа. Згідно із ст. 60 Закону №2344 непред`явлення документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, та є наслідком для застосування санкцій.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

На момент перевірки посадовою особою Укртрансбезпеки перевірялась наявність визначених статтею 48 Закону №2344 документів, на підставі яких здійснювалося вантажне перевезення автомобільним транспортом, проте водій позивача не надав державному інспектору індивідуальної контрольної книжки водія або графік змінності водіїв під перелік інших документів, передбачених законодавством (наявність передбачена п. 3.3 Інструкції №385), та який відповідно до статті 48 Закону №2344 повинен мати водій для здійснення перевезень, і пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті, чим допустив порушення статті 48 Закону №2344, відповідальність передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344. Факт відсутності на момент перевірки у водія (позивача) індивідуальної контрольної книжки водія, що було відображено в акті від 06.08.2024 №AP 112083 не заперечується (на спростування виявленого в ході рейдової перевірки порушення водій заперечень щодо суті порушення не надав).

За положеннями пункту 7.1 Положення №340, органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення перевірки позивачем в порушення вимог Закону №2344. В ході перевірки було встановлено, що у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія, що було відображено в акті від 06.08.2024 №AP 112083.

У справі № 140/632/22 суд апеляційної інстанції зазначив (ЄДРСР 107955836): статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 .

Відповідно до статті 1 №2344 автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Перевезення на комерційній основі означає надання послуг, а перевезення за власний кошт - перевезення для власних потреб, тому перевезення будь-якого вантажу, у тому числі й особистого, вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 т не звільняє водія від обов`язку водія мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу під час транспортування товару у разі обладнання автомобіля тахографом перевізником.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні із змінами та доповненнями (далі - Правила №363).

Згідно із абз.18 розділу І Правил №363 перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. Правилами № 363 врегульовано, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами. Відповідно до пункту 11.1 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Позивач пред`явив товарно-транспортну накладну №001928. Форма накладної відповідає формі товарно-транспортній накладній, що визначена вимогами правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України затвердженого наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568.

Зазначена обставина вказує на те, що позивач, у день проведення перевірки, у розумінні Закону №2344-III, інших нормативно-правових актів, здійснював перевезення вантажу за власний кошт, а тому, автомобільним перевізником у даному випадку був саме позивач.

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року транспортна послуга - це перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

У контексті принципу превалювання змісту над формою за змістом товарно-транспортної накладної від 06.08.2024 №АP112083 позивач здійснював перевезення вантажу, тобто відповідно до статті 1 Закону №2344 є автомобільним перевізником.

На момент перевірки водій не надав державному інспектору індивідуальної контрольної книжки водія або графік змінності водіїв, що підпадає під перелік інших документів, передбачених законодавством, та відповідно до статті 48 Закону №2344 які повинен мати водій під час здійснення внутрішніх перевезень, і пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті. Факт відсутності на момент перевірки у позивача індивідуальної контрольної книжки водія або графік змінності водіїв у позивача на момент перевірки відсутній та у позовній заяві не заперечується.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, - застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Позивачем не спростоване встановлене порушення вимог нормативно-правових актів про автомобільний транспорт; у позові не зазначено про захист/відновлення якого саме права/інтересу позивача йдеться у контексті протиправності індивідуального акта, не окреслений зміст і характер незаконного втручання у яке саме право позивача.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Беручи до уваги, що під час перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено відсутність у водія відсутня індивідуальної контрольної книжки водія або графіку змінності водіїв відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що є обов`язковим під час перевезення вантажу у спірних правовідносинах, суд доходить висновку, що оскаржуваний індивідуальний акт від 17.09.2024 у формі постанови №135134 про застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт у сумі 17000 грн прийнята відповідачем правомірно у контексті критеріїв ч.2 ст.2 КАС України у межах повноважень, у порядку та у законний спосіб. Суд на підставі оцінених доказів і зважених аргументів учасників сукупно, системного аналізу законодавства, дійшов висновку, що порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт є доведеним відповідачем на підставі зафіксовних порушень згідно з актом проведення перевірки від 06.08.2024 №АP112083, позовні вимоги щодо протиправності індивідуального акта від 17.09.2024 №135134 є необгрунтованими, тому у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» [с.Велика Бурімка, Черкаська олбасть, 19940, ];

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі начальника відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області [просп. Перемоги 14, м. Київ, 01135, /вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18007].

Суддя Лариса ТРОФІМОВА