Справа № 489/7652/24
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/7652/24
Провадження № 2-а/489/100/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Валешинського М.І., який приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції,

представника відповідача Куц О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в режимі відеоконференції позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Валешинського М.І. звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 751 від 17.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.09.2024 відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення № 751, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме він начебто будучи військовозобов`язаним, направленим на проходження ВЛК з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, отримав повістку на проходження ВЛК, але в подальшому відмовився від проходження військово-лікарської комісії 14.09.2024 з особистих обставин, відсутність особистих медичних документів.

14.09.2024 позивач, перебуваючи в сервісному центрі за адресою АДРЕСА_1 , працівниками поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 начебто через те, що він перебуває у розшуку. При цьому будь-яких повісток він не отримував. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було вручено повістку, згідно якої він повинен був з`явитись о 15:00 цього ж дня до приміщення ТЦК для інформаційної звірки. Позивач вважає вказану повістку безпідставною, оскільки на час її отримання він вже перебував в приміщення РТЦК та не мав можливості його залишити. ОСОБА_1 було запропоновано негайно пройти ВЛК, на що він відмовився, оскільки не мав при собі всіх необхідних медичних документів. Позивач повідомляв уповноважених осіб про те, що протягом тривалого часу він проходить обстеження, аналізи, лікування, та має бажання надати на підтвердження цього всі наявні у нього медичні документи, які зберігаються у нього вдома. В той же час у поданому позові ОСОБА_1 наголошує на тому, що направлення на проходження ВЛК, всупереч вимог діючого законодавства, йому вручено не було, видана на його ім`я повістка передбачала лише інформаційну звірку.

Додатково позивач посилався на те, що доставка його працівниками до приміщення ТЦК відбулась із порушенням діючого законодавства (ст.ст. 261, 262 КУпАП), оскільки фактично його було затримано без складання відповідного протоколу. ОСОБА_1 зазначає про те, що процедуру його затримання було порушено, що тягне за собою нівелювання усіх наступних юридичних фактів, пов`язаних із притягненням його до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на викладене, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.10.2024 поновлено позивачу строк на звернення до суду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

17.10.2024 на адресу суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позовну заяв, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що позивач відмовився від проходження ВЛК шляхом складання письмової заяви, посилаючись на те, що у нього відсутні всі необхідні медичні документи. Проте він зазначає, що у працівників ВЛК є доступ до єдиної бази даних Міністерства охорони здоров`я України (ЕСОЗ), в якій містяться дані про звернення громадян до медичних закладів, причини звернення та встановлені діагнози. Також представник відповідача спростовує твердження позивача про те, що йому не було вручено направлення на проходження ВЛК, оформленого належним чином, оскільки ОСОБА_1 особисто підтверджує, що отримував дві повістки № 5426 та № 5431, метою яких є інформаційна звірка, що передбачає, в тому числі, звірку даних відповідно до ч. 17-1 ст. 17 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників,військовозобов`язаних та резервістів» - зокрема відомостей про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

18.10.2024 від представника позивача адвоката Валешинського М.І. надійшла відповідь на відзив, згідно якої він спростовує заперечення відповідача проти позову та наполягає на задоволенні заявлених вимог. Зокрема зауважує на те, що повістка, яка вручення для уточнення даних, та направлення на проходження ВЛК це два різних за своїм призначенням документа, словосполучення «Інформаційна звірка» та «проходження військово-лікарської комісії» не є синонімами та мають абсолютно різні значення.

В судовому засіданні 04.12.2024 позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судових засіданнях 04.12.2024 та 05.12.2024, який приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в судових засіданнях позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Також 04.12.2024 заявив клопотання про доручення до матеріалів справи копію заяви ОСОБА_1 від 14.09.2024 про відмову від проходження ВЛК. Вказане клопотання протокольно було задоволено.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, суд дійшов наступного.

Згідно витягу з додатку «Резерв +» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним (а.с. 11).

У відповідності до повістки № 5426, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», останньому належало з`явитись о 15:00 14.09.2024 для інформаційної звірки до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12, зворотня сторона).

14.09.2024 відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого 14.09.2024 ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 спільним нарядом. Під час проведення перевірки щодо наявності військо-облікового документа та правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та будучи направленим на проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, отримав повістку на проходження ВЛК, але в подальшому відмовився від проходження військово-лікарської комісії 14.09.2024 з особистих обставин, відсутність особистих медичних документів. ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться 17.09.2024 о 10:00 год., про що позивач особисто розписався в протоколі. Також надав у протоколі в графі пояснення: «Відмовляюсь проходити ВЛК, тому що не маю зараз з собою медичних документів» (а.с. 11, зворотня сторона - 12).

У відповідності до повістки № 5431, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», останньому належало з`явитись о 10:00 17.09.2024 для інформаційної звірки до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

17.09.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено постанову № 751 за справою про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що 14.09.2024 ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 спільним нарядом. Під час проведення перевірки щодо наявності військо-облікового документа та правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та будучи направленим на проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, отримав повістку на проходження ВЛК, але в подальшому відмовився від проходження військово-лікарської комісії 14.09.2024 з особистих обставин, відсутність особистих медичних документів. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період та на нього накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. (а.с. 20).

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто не прибув, однак надіслав засобами поштового зв`язку письмове пояснення та копії лабораторних досліджень, в яких, зокрема, містяться розбіжності щодо написання прізвища пацієнта « ОСОБА_1 ».

До позовної заяви ОСОБА_1 долучено копії результатів магнітно-резонансних досліджень, консультативних висновків спеціалістів, результатів ультразвукового дослідження (а.с. 14-18).

Положеннями ч. 9 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

У відповідності до ст. 21 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаний та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях підлягають громадяни України з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Виходячи з матеріалів справи та враховуючи викладене встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 17.09.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Разом з тим, діючим законодавством визначено процедуру направлення військовозобов`язаного на проходження ВЛК, яка повинна бути дотримана уповноваженими органами та посадовими особами.

Згідно п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до положень п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.09.2024 повісткою для інформаційної звірки. Повістки на медичний огляд (проходження ВЛК) на ім`я позивача вручено не було, направлення на проходження ВЛК у встановленому діючим законодавством порядком не видавалось.

Вказана обставина відповідачем будь-яким чином не спростована.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначають про те, що ОСОБА_1 отримав повістку на проходження ВЛК, був направлений на проходження ВЛК що не відповідає дійсності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи обставини притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про задоволення позову, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, №4909, параграф 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи викладене, інше аргументи позивача, визначені ним як підстави позовних вимог, не мають вирішального значення для розгляду справи по суті та не спростовують висновків суду про задоволення позову.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_6 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 751 від 17.09.2024 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 05.12.2024.

Суддя Г.А. Микульшина