Справа № 420/36939/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., перевіривши матеріали позовної заяви Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Служби безпеки України до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути витрати, пов`язані з утриманням в Національній академії Служби безпеки України в розмірі 88929,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя перевірив позовну заяву на відповідність вимогам передбаченим статтями 160, 161, 172 КАС України та з`ясував такі недоліки.

Строки звернення до суду передбачені статтею 122 КАС України.

1. Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

5. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом спору є стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Верховний Суд наголошував на тому, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №804/285/16 від 12 грудня 2018 року).

Отже до спорів про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, тобто у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у справі №160/11957/19).

Разом із тим, Верховний Суд неодноразово, акцентував увагу на тому, що право на звернення до суду у позивача (вищого навчального закладу) у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.

Аналогічний підхід до правозастосування указаних норм при вирішенні подібних за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 140/721/19, від 28 травня 2021 року у справі № 320/7233/19, від 23 березня 2023 року у справі № 420/24331/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 400/4280/20, від 11 травня 2023 року у справі №400/4281/20.

Тобто саме із відмовою відповідача добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавець пов`язує можливість звернення навчального закладу з позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Вирішуючи питання обчислення строків звернення до суду із позовною заявою про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, Верховний Суд у справах № 560/1389/20 (постанова від 21 січня 2021 року), № 420/9694/20 (постанова від 21 грудня 2021 року), дійшов висновку, що строк звернення до суду з позовом про проходження публічної служби необхідно обчислювати з наступного дня після закінчення строку для добровільного відшкодування витрат.

Так, згідно із витягу з наказу Національної академії СБУ від 18.07.2019 року № 476-ОС/дск чинність контракту припинено та відраховано ОСОБА_1 з навчання з 18.07.2019 року та зазначено про необхідність добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому начальному закладі у сумі 92429,77 грн.

19.07.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність добровільного відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі у розмірі 92429,77 грн про що свідчить його підпис у листі бесіди від 19.07.2019 року.

Таким чином, право вимоги на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у СБУ виникло з наступного дня після відрахування курсанта ОСОБА_1 з навчання, а саме: з 19.07.2019 року.

Водночас ОСОБА_1 не визначено та не повідомлено строк добровільного відшкодування витрат.

Однак позовну заяву подано до суду тільки 29.11.2024 року через п`ять років після повідомлення відповідача про необхідність добровільного відшкодування витрат.

У цій справі, початок перебігу строку не може бути пов`язаний з відмовою відповідача добровільно відшкодувати витрати, оскільки позивач не визначив такого терміну, при цьому, позивач протягом п`яти років був обізнаний про невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат на навчання.

Невстановлення вищим навчальним закладом строку на добровільне відшкодування витрат, свідчить про пасивну поведінку суб`єкта владних повноважень у здійснені захисту прав, невжиття ним активних дій для дотримання місячного строку звернення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, що обраховується з моменту закінчення терміну добровільного виконання (що мало ним усвідомлюватися).

Повторне повідомлення відповідача через п`ять років від повідомлення вперше про необхідність сплати коштів не поновлює строк добровільного виконання (відшкодування відповідачем витрат), а є штучним створенням позивачем підстави для нового обрахунку місячного строку звернення до суду.

Таким чином, місячний строк звернення до суду у цьому спорі пропущений.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у Постанові від 11.04.2024 року у межах справи №420/20386/23.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст. 123 КАС України.

1. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням того, що наведена у позовній заяві позиція щодо дотримання строку звернення до суду є хибною, а заява про його поновлення не подана, позивач повинен подати таку заяву та навести поважні обставини для поновлення строку звернення до суду.

Окрім того, відповідно ч. 2 ст. 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Вимоги щодо надання доказу надіслання листом з описом вкладення відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів позивач не виконав.

На підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме:

- надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду;

- надати доказ надіслання листом з описом вкладення відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 169, 287 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде повернута позивачу без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Попов