Справа № 320/18396/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф. розглянувши в порядку спрощеного провадження, у письмовому провадженні, адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до ОСОБА_1 про стягнення коштів з платника податків на суму боргу,

встановив:

15.07.2024 року на підставі ухвали Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшла адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

- прийняти рішення на користь Головного управління ДПС у м. Києві, яким стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 589 767,07 грн на користь ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 589 767,07 грн. Контролюючим органом проводилась робота з боржником щодо добровільного погашення податкових зобов`язань, однак вона не мала позитивного результату.

Відповідач у відзиві зазначив, що із сумою податкового боргу не погоджується та просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення щодо заявлених вимог мотивовані наступним. Розмір нарахованої пені не підтверджений належними доказами, зокрема не зрозуміло за який період ця пеня нарахована, скільки днів прострочення, необґрунтовано суму недоїмки, на яку здійснено нарахування пені. З відомостей інтегрованої картки платника податків неможливо встановити проведені податковим органом розрахунки боргу. На думку відповідача, позивач не обґрунтував період нарахування пені та строки її стягнення відповідно до підп. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України. Щодо суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нежитлової нерухомості, то відповідач зазначає, що об`єкти нерухомості, які йому належать, не є об`єктом оподаткування згідно із підп. «є» п. 266.2.2 ПК України, як будівлі промисловості.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки розмір пені підтверджений належними доказами, які містять її детальний розрахунок. Розбіжність суми боргу, яка є предметом цього спору та яка зазначена у інтегрованій картці платника податку обґрунтовується тим, що податковий орган заявив тільки частину податкового боргу. Щодо суми податкового боргу, то у межах цього спору не підлягає доказуванню правильність нарахування податку, а тільки підстави для його стягнення у судовому порядку.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року адміністративну справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8), як платник податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків відповідач має податкову заборгованість на загальну суму 589 767,07 грн, в тому числі пеня за платежем 18010700 (земельний податок з фізичних осіб) в сумі 32 244,44 грн та за платежем 18010300 (податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості) в сумі 557 522,63 грн.

Заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у вигляді пені у розмірі 32 244,44 грн нарахована на підставі підп. 129.1.1 п.129.1, п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.

Заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно відмінне земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 557 522,63 грн нарахована на підставі:

- податкового повідомлення - рішення (форма «Ф») № 0-1551 від 10.06.2019 у сумі - 28451,17 грн;

- податкового повідомлення - рішення (форма «Ф») № 0-1551 від 10.06.2019 у сумі - 179478,38 грн;

- податкового повідомлення - рішення (форма «Ф») № 0-1551 від 17.03.2020 у сумі - 301757,98 грн;

- податкового повідомлення - рішення (форма «Ф») № 0-1551 від 17.03.2020 у сумі - 47835,10 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми Ф №4120-17 від 29.07.2016 року, яку вручено відповідачу особисто, що підтверджується письмовими доказами (а.с. 28).

Вивчивши позицію сторін, оцінивши надані ними докази на підтвердження позовних вимог, враховуючи приписи діючого законодавства суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За приписами пунктів 36.1, 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України для платників податків виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом п. 54.1 ст. 54, пунктів 56.17, 56.18 ст. 56 ПК України сума грошового зобов`язання та/або пені, самостійно обчислена платником податків та зазначена в податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, вважається узгодженою. Днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, визначеного рішенням контролюючого органу, вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження, а в разі зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За змістом пунктів 95.3, 95.4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, з метою забезпечення погашення податкового боргу відповідачу вручено податкову вимогу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

До суду з позовом про стягнення податкового боргу контролюючий орган звернувся з дотриманням строків, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, тобто після спливу 60 днів з дня вручення податкової вимоги.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач надав достатньо доказів на підтвердження наявності несплаченого відповідачем податкового боргу на заявлену у цьому позові суму.

Відповідач не надав до суду доказів виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості в сумі, заявленій до стягнення, а також не спростував доводи контролюючого органу щодо наявності такої заборгованості.

Окрім того, доказів оскарження рішень контролюючого органу, на підставі яких нараховані суми податкового боргу, відповідач не надав.

Обґрунтування відповідача щодо відсутності належних розрахунків суми податкового боргу, зокрема пені, а також безпідставності нарахування податку на майно, яке не є об`єктом оподаткування, суд відхиляє, оскільки у межах цієї справи предметом дослідження є: наявність узгодженого грошового зобов`язання, складові основної суми боргу; штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених ПК України.

Наведена вище практика є усталеною та викладена у Постановах Верховного Суду, зокрема від 19.02.2019 (справа №807/495/17), від 03.02.2022 (справа №560/4343/19), від 14.02.2022 (справа №826/9711/17), від 14.08.2023 (справа №808/2877/16), але не виключно.

Правильність нарахування суми податкового боргу є предметом розгляду у спорах щодо оскарження рішень податкового органу про нарахування податків.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ГУ ДПС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг у розмірі 589 767,07 грн (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень сім копійок) на користь ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.