Справа № 640/5827/20
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року № 640/5827/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що донарахування грошових зобов`язань платнику податків за результатами податкової перевірки є неправомірним, оскільки виявлені в ході перевірки факти не призводять до збільшення податкових зобов`язань з ПДФО та військового збору, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управління ДПС у м. Києві безпідставно. Позивач вважає, що допущені платником податків неточності щодо дотримання порядку ведення Книги обліку доходів і витрат не призвели до завищення позивачем суми витрат при заповненні податкових декларацій.

При цьому, позивач акцентував увагу, що первинні документи, надані Позивачем під час проведення податкової перевірки, свідчать про здійснені оплати за поставлений товар (надані послуги) у 2016- 2018 роках. І саме такі документи повинні враховуватися при визначенні суми витрат платника податків, пов`язаних із господарською діяльністю позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Мамедова Ю.Т.) від 16.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Представником Головного управління ДПС у м. Києві подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та зазначив, що перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, з документально підтвердженими витратами на підставі наданих первинних документів (книги обліку доходів та витрат, чеків реєстраторів розрахункових операцій з СЗЗД РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, банківських виписок, актів виконаних робіт/наданих послуг, видаткових накладних та ін.) встановлено їх завищення, чим порушено вимоги п.177.2, п.177.4 ст.177, пп.1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, відтак висновки акта перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог чинного законодавства.

Адвокатом позивача подано відповідь на відзив, в якій виклав свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та вказав, зокрема, що висновок контролюючого органу щодо виникнення завищення витрат ФОП ОСОБА_1 внаслідок включення до складу витрат вартості товарно-матеріальних цінностей та послуг, які не були оплаченими у відповідних періодах, що перевірялися, зроблений внаслідок неналежного дослідження та неврахування змісту первинних документів, що в повному обсязі були надані під час перевірки.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, в провадженні якого перебувала справа, дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцову О.П.

Ухвалою суду від 14.06.2022 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Маричу Є.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами і доказами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі ст.ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, п. 2 частини 1 статті 13 розділу IV, статті 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 25.09.2019 №1177 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, відповідачем проведено позапланову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , зокрема, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 11.11.2019 № 480/26-15-42-04-30/.

В акті перевірки зазначено, що у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_1 фактично здійснював діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання інших допоміжних комерційних послуг, перебуваючи на загальній системі оподаткування, обліку та звітності.

Документальною плановою перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог, зокрема:

п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 49 342,52 грн, в тому числі: за 2016 рік - на 17 068,33 грн, за 2017 рік - на 18 368,34 грн, за 2018 рік - на 13 905,85 грн;

п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, у результаті чого визначено податкові зобов`язання до військовому збору від здійснення підприємницької діяльності в сумі 4111,88 грн, в тому числі: за 2016 рік на 1422,36 грн, за 2017 рік - на 1530,70 грн; за 2018 рік - на 1158,82 грн.

Не погоджуючись із висновками акту 03.12.2019 позивачем подано заперечення на акт від 11.11.2019 № 480/26-15-42-04-30/.

На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

від 17.12.2019 № , яким (за порушення п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (сплачується (перераховується) на території міста Києва)» на загальну суму 61 678,15 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями - 49 342,52 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 12 335,63 грн;

від 17.12.2019 № , яким (за порушення пп.1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 5 139,85 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 4111,88 та за штрафними (фінансовими) санкціями 1027,97 грн.

Позивачем подано скаргу від 28.12.2019 на вказані податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.02.2020 №7097/6/99-00-08-05-04-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 17.12.2019 № , від 17.12.2019 № , а скаргу позивача без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, прийнятими з порушенням норм податкового законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з пунктом 177.3 статті 177 Податкового кодексу України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 177.4. статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

У підпунктах 177.4.1 - 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України наведено перелік витрат, які визнаються такими, що безпосередньо пов`язані з отриманням доходів.

Разом з тим, відповідно до підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Згідно з пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Аналіз наведених вище правових норм, надає суду підстави для висновку, що при розрахунку чистого доходу, фізична особа-підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, не враховує витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року, оплата яких відбувається у наступному. Такі витрати враховуються при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли їх фактично поніс платник податку.

Аналогічні правові висновки щодо застосування наведених вище правових норм, викладено у постановах Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №824/257/18-а, від 12 квітня 2021 року у справі № П/811/1150/17, від 05 листопада 2021 року у справі № 2340/4821/18.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання інших допоміжних комерційних послуг.

У вказаний період оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування.

До матеріалів справи позивачем додано копії договорів з контрагентами, копії видаткових накладних, банківських виписок.

Позивач в обґрунтування своєї позиції стверджує, що контролюючий орган неправильно визначив суму документально підтверджених витрат, що призвело до помилкового визначення грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору від здійснення підприємницької діяльності, такий висновок зроблений внаслідок неналежного дослідження і вивчення первинних документів та врахування їх змісту.

Разом з тим, як вбачається із наданих виписок по банківському рахунку платника податків за відповідні періоди та списку накладних і підтверджень їх оплати, за отримані товари та послуги, постачання яких відбулося у грудні 2016 року позивачем здійснено частину оплат у січні 2017 року, зокрема, визначені грошові зобов`язання за накладною №2382 від 12.12.2016 на загальну суму 1362,66 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №103357 від 13.12.2016 на загальну суму 155,74 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №103387 від 14.12.2016 на загальну суму 205,09 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №20522 від 14.12.2016 на загальну суму 303,48 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №282526 від 15.12.2016 на загальну суму 1144,38 грн сплачено 05.01.2017; за накладною №72392 від 19.12.2016 на загальну суму 329,88 грн сплачено 05.01.2017; за накладною №1335924 від 20.12.2016 на загальну суму 1360,38 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1335925 від 20.12.2016 на загальну суму 4213,84 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1335926 від 20.12.2016 на загальну суму 2520,47 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №19322 від 21.12.2016 на загальну суму 1321,20 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №21001 від 21.12.2016 на загальну суму 635,94 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №38145 від 21.12.2016 на загальну суму 433,00 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №56429 від 21.12.2016 на загальну суму 1789,40 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №31036 від 21.12.2016 на загальну суму 2612,64 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №704207 від 21.12.2016 на загальну суму 361,58 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №704202 від 21.12.2016 на загальну суму 701,16 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №949 від 22.12.2016 на загальну суму 923,64 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №1336765 від 22.12.2016 на загальну суму 500,46 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1336766 від 22.12.2016 на загальну суму 234,00 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №47550 від 22.12.2016 на загальну суму 444,60 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №951 від 23.12.2016 на загальну суму 294,00 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №103462 від 23.12.2016 на загальну суму 998,29 грн сплачено 12.01.2017; за накладною №712806 від 24.12.2016 на загальну суму 749,73 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №712141 від 24.12.2016 на загальну суму 451,98 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №73711 від 26.12.2016 на загальну суму 382,17 грн сплачено 16.01.2017; за накладною №1338270 від 27.12.2016 на загальну суму 3710,23 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №1338271 від 27.12.2016 на загальну суму 2791,49 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №1338274 від 27.12.2016 на загальну суму 509,58 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №356603 від 28.12.2016 на загальну суму 33835,54 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №65166 від 28.12.2016 на загальну суму 294,72 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №103540 від 28.12.2016 на загальну суму 217,51 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №719772 від 28.12.2016 на загальну суму 357,35 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №57664 від 28.12.2016 на загальну суму 1957,80 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №31944 від 28.12.2016 на загальну суму 3291,52 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №19612 від 28.12.2016 на загальну суму 264,24 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №38900 від 28.12.2016 на загальну суму 356,00 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1338984 від 29.12.2016 на загальну суму 1735,58 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №1338986 від 29.12.2016 на загальну суму 2091,14 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №74596 від 29.12.2016 на загальну суму 725,19 грн сплачено 19.01.2017; за накладною №6-000357 від 29.12.2016 на загальну суму 662,40 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №965 від 29.12.2016 на загальну суму 1111,08 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №154697 від 29.12.2016 на загальну суму 702,06 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №21739 від 30.12.2016 на загальну суму 509,76 грн сплачено 12.01.2017; за накладною №58165 від 30.12.2016 на загальну суму 710,20 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №32386 від 30.12.2016 на загальну суму 1126,32 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №31195 від 31.12.2016 на загальну суму 797,40 грн сплачено 20.01.2017.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за отримані товари та послуги, постачання яких відбулося у грудні 2017 року позивачем здійснено частину оплат у січні 2018 року, зокрема, визначені грошові зобов`язання за накладною №260511 від 06.12.2017 на загальну суму 333,00 грн сплачено 04.01.2018; за накладною №1445228 від 11.12.2017 на загальну суму 18585,84 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1445241 від 11.12.2017 на загальну суму 322,40 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1445608 від 12.12.2017 на загальну суму 2660,74 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1445609 від 12.12.2017 на загальну суму 1939,56 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №266253 від 13.12.2017 на загальну суму 305,40 грн сплачено 11.01.2018; за накладною №105880 від 13.12.2017 на загальну суму 485,92 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1446462 від 14.12.2017 на загальну суму 1281,72 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1446463 від 14.12.2017 на загальну суму 1691,40 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №63063 1S від.12.2017 на загальну суму 1205,28 грн сплачено 05.01.2018; за накладною №1447732 від 19.12.2017 на загальну суму 4085,52 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1447734 від 19.12.2017 на загальну суму 2422,20 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1447735 від 19.12.2017 на загальну суму 2159,58 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №272181 від 20.12.2017 на загальну суму 422,70 грн сплачено 18.01.2018; за накладною №64412 від 20.12.2017 на загальну суму 751,50 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №105967 від 20.12.2017 на загальну суму 2079,56 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №19465 від 20.12.2017 на загальну суму 1603,44 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №738050 від 20.12.2017 на загальну суму 732,95 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №54133 від 21.12.2017 на загальну суму 2689,90 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №64863 від 21.12.2017 на загальну суму 1903,20 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №1139 від 21.12.2017 на загальну суму 1800,00 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1448516 від 21.12.2017 на загальну суму 441,24 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1448517 від 21.12.2017 на загальну суму 335,28 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1448518 від 21.12.2017 на загальну суму 9236,10 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1166 від 22.12.2017 на загальну суму 1030,80 грн сплачено 05.01.2018; за накладною №65116 від 22.12.2017 на загальну суму 2601,12 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №1449811 від 26.12.2017 на загальну суму 88,45 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №1449812 від 26.12.2017 на загальну суму 2622,46 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №1449813 від 26.12.2017 на загальну суму 860,32 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №1449827 від 26.12.2017 на загальну суму 16177,50 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №277178 від 27.12.2017 на загальну суму 22660,51 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №106047 від 27.12.2017 на загальну суму 421,20 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №36090 від 27.12.2017 на загальну суму 1279,80 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №54901 від 27.12.2017 на загальну суму 2425,28 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №7S3243 від 27.12.2017 на загальну суму 1521,43 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1188 від 28.12.2017 на загальну суму 1104,00 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №66864 від 28.12.2017 на загальну суму 898,52 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №7793/1 від 31.12.2017 на загальну суму 99,46 грн, за накладною №122 від 31.12.2017 на загальну суму 356,02 грн, за накладною №65888//820 від 31.12.2017 на загальну суму 301,01 грн, за накладною №9326365 від 31.12.2017 на загальну суму 328,99 грн, за накладною №30967 від 31.12.2017 на загальну суму 5340,65 грн, за накладною №2342/14 від 31.12.2017 на загальну суму 249,78 грн, за накладною №118047 від 31.12.2017 на загальну суму 1299,94 грн, за накладною №112 від 31.12.2017 на загальну суму 1315,37 грн.

Крім того, як свідчать матеріали справи, за отримані товари та послуги, постачання яких відбулося у грудні 2018 року позивачем здійснено частину оплат у січні 2019 року, а саме визначені грошові зобов`язання за накладною за накладною №243654 від 05.12.2018 на загальну суму 735,12 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1554669 від 11.12.2018 на загальну суму 1420,50 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1554667 від 11.12.2018 на загальну суму 993,85 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1554666 від 11.12.2018 на загальну суму 6980,29 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №16330 від 12.12.2018 на загальну суму 1308,34 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №62972 від 12.12.2018 на загальну суму 1126,08 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №63630 від 14.12.2018 на загальну суму 1085,04 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №1555653 від 14.12.2018 на загальну суму 5090,40 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1555655 від 14.12.2018 на загальну суму 750,12 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №220270 від 17.12.2018 на загальну суму 9259,86 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №1556726 від 18.12.2012 на загальну суму 1137,77 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №1556728 від 18.12.2018 на загальну суму 9299,17 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №116905 від 19.12.2018 на загальну суму 2790,40 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №60694 від 19.12.2018 на загальну суму 150,24 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №103406 від 19.12.2018 на загальну суму 326,40 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №64710 від 19.12.2018 на загальну суму 329,52 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №64712 від 19.12.2018 на загальну суму 1324,80 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №103430 від 21.12.2018 на загальну суму 641,52 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №1557725 від 21.12.2018 на загальну суму 2076,90 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №225713 від 24.12.2018 на загальну суму 2273,04 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №1558705 від 25.12.2018 на загальну суму 578,98 грн сплачено 14.01.2019; за накладною №1558706 від 25.12.2018 на загальну суму 5435,98 грн сплачено 14.01.2019; за накладною №103469 від 26.12.2018 на загальну суму 1116,11 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №259428 від 26.12.2018 на загальну суму 20806,55 грн сплачено 15.01.2019; за накладною №117915 від 26.12.2018 на загальну суму 2794,96 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №422 від 27.12.2018 на загальну суму 1629,60 грн сплачено 09.01.2019; за накладною №103502 від 27.12.2018 на загальну суму 934,56 грн сплачено 15.01.2019; за накладною №174454 від 28.12.2018 на загальну суму 467,76 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №545 від 10.12.2018 на загальну суму 328,52 грн, за накладною №123 від 30.12.2018 на загальну суму 1763,24 грн, за накладною №30638 від 31.12.2018 на загальну суму 3179,23 грн, за накладною №2483//1 від 31.12.2018 на загальну суму 142,02 грн, за накладною №199 від 26.12.2018 на загальну суму 657,00 грн, за накладною №63226/820 від 31.12.2018 на загальну суму 369,00 грн, за накладною №107 від 31.12.2018 на загальну суму 3054,00 грн, за накладною №3804 від 31.12.2018 на загальну суму 1050,00 грн, за накладною №2440//14 від 31.12.2018 на загальну суму 20000,87 грн, за накладною №2054800 від 26.12.2018 на загальну суму 380,76 грн.

Деталізація переліку неоплачених ТМЦ, та послуг, із зазначенням реквізитів документів, які не були оплачені, але включені до складу понесених витрат, відповідно даних Книги обліку доходів та витрат, було наведено контролюючим органом у додатку до акту.

За таких обставин, підтверджується завищення позивачем вартості витрат, зазначених у податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2016-2018 роки, в сумі 274 125, 15 грн, що виникло внаслідок включення до складу витрат вартості товарно-матеріальних цінностей, які не були оплаченими у відповідних періодах.

Вказані обставини позивачем жодним чиним не спростовані та не надано пояснень з приводу включення до витрат у вказаних періодах вартості товарно-матеріальних цінностей, які були оплачені лише у наступному місяці наступного року.

Натомість, позивачем стверджується про те, що саме первинні документи є належним підтвердженням суми витрат позивача у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності, що прямо впливає на визначення суми зобов`язань з відповідного податку.

Разом з тим, суд зазначає, що в ході проведення перевірки контролюючим органом не ставилось під сумнів наявність чи відсутність первинних документів, чи їх дефектність, а перевірялось формування доходів та витрат за наслідками здійснення підприємницької діяльності та складання вказаних первинних документів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, є правильними, оскільки, як встановлено вище, позивач поніс витрати на загальну суму 274 125,15 грн лише у наступних роках (2017-2019рр), а тому правомірним є донарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб в сумі 49 342,52 грн за ставкою, передбаченою п. 167.1 ст. 167 ПК України, та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 12 335,63 грн на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з підпунктами 1.1 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (ст. 163 Податкового кодексу України).

З огляду на те, що в ході судового розгляду судом встановлено що ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки занижено дохід внаслідок завищення витрат, що безпосередньо пов`язані з одержанням доходів, на загальну суму 274125,15 грн, а тому позивачем, відповідно занижено сплату військового збору на загальну суму 4111,88 грн (274125,15 * 1,5%).

Враховуючи наведене, суд погоджується з висновком контролюючого органу про визначення позивачу суми податкового зобов`язання з військового збору в сумі основного платежу - 4111,88 грн та 1027,97 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 17.12.2019 № та № винесені відповідно до чинного законодавства, правомірно та скасуванню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.