Справа № 560/13876/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом від 20.09.2024 в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пені в розмірі 398 876,00 гривень за період з 04.08.2015 по 10.07.2019; 2) зобов`язати Головне управління державної податкової служби у Хмельницькій області відкоригувати дані інтегрованої картки платника ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 шляхом виключення з неї пені на суму 398 876,00 гривень за період з 04.08.2015 по 10.07.2019. Також просить стягнути з Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати на сплату судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

У позові представник позивача адвокат Вонсович М.М. пояснив, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №560/2552/19 ГУ ДПС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 №3 було скасовано та винесено податкове повідомлення-рішення від 25.10.2022 №00/5713/2406 на загальну суму 616 570,25 грн. в тому числі - податок з доходів фізичних осіб - 493 256,20 грн. та штрафна санкція - 123 314,05 грн., яке було направлено позивачу 25.10.2022. В інтегрованій картці платника ОСОБА_1 нараховано пеню на податкове зобов`язання в сумі 493 256,20 грн. за період з 04.08.2015 по 14.11.2022 в розмірі 456 128,82 гривень. Позивач вважає, що відповідачем протиправно нараховано пеню у розмірі 398876 гривень, починаючи з 04.08.2015 по 10.07.2019 (граничний строк сплати платником податків податкового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням від 29.05.2019 за №3), оскільки початок строку нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного ПК України (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України), тобто з 11.07.2019 (дата узгодження податкового зобов`язання), і ця дата є початком нарахування пені на не сплачене податкове зобов`язання в розмірі 493 256,20 гривень. Відповідачем безпідставно застосовано правові норми пп. 129.1.2 п. 129.1 ст.129 ПК України чинні на день граничного строку сплати податкового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.10.2022 №00/5713/2406, тобто станом на 14.11.2022. В даному випадку підлягають застосуванню правові норми пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, які були чинні на день граничного строку сплати податкового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням від 29.05.2019 № складеним на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.03.2019 №0183/22-01-13-03/ НОМЕР_1 , тобто станом на 10.07.2019.

Відповідно до ухвали від 08.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників та витребував докази (арк. спр.39).

У Відзиві на позов від 22.10.2024 відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що постановою Верховного Суду від 26.10.2021 у справі №560/2552/19 скасовані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, і справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 залишено без змін рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.01.2022, яким, зокрема, суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 29.05.2019 № за податковим зобов`язанням в сумі 149789,12 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 37447,28 грн. Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, керуючись пп. 60.1.5 п. 60.1, п.6.4 ст. 60 ПК України прийнято податкове повідомлення рішення на зменшувану суму від 25.10.2022 №00/5713/2406, яким визначено грошове зобов`язання в розмірі 616570,25 грн., в тому числі - за податковим зобов`язанням 493256,20 грн, і штрафні санкції 123314,05 грн., яке вручено платнику 31.10.2022. Позивачу нараховано пеню при несплаті грошового зобов`язання, дата сплати якого доведена згідно податкового повідомлення-рішення від 25.10.2022 №00/5713/2406, дата вручення 31.10.2022 граничний термін сплати припадає на 17.11.2022. При цьому, визначена сума грошового зобов`язання у цьому податковому повідомленні - рішенні №00/5713/2406 позивачем сплачено: 15.02.2024 в сумі 6300,3 грн, на що нараховано пеню у розмірі 894,83 грн.; 16.04.2024 в сумі 144,00 грн., на що нараховано пеню у сумі 24.7 грн.; 09.05.2024 у сумі 144,9 грн., на що нараховано пеню у сумі 26.36 грн,; 18.07.2024 у сумі 399000,00 грн, на що нараховано пеню в сумі 84737,8 грн.; 19.07.2024в сумі 217570,25 грн., на що нараховано пеню в сумі 16083,54. Оскільки у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.01.2022 у справі № 560/2552/19, що залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022, встановлено обставини щодо отримання позивачем у 2014 році доходу у вигляді додаткового блага, та відповідно не задекларовано такий дохід і не сплачено податкові зобов`язання в сумі 493256,20 грн., то відповідно на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) позивачу нараховано пеню у розмірі 456128,82 гривень, дата початку нарахування пені - 04.08.2015. Нарахування пені завершено 14.11.2022, тобто на дату граничного строку сплати грошового зобов`язання, відповідно до податкового повідомлення рішення від 25.10.2022 №00/5713/2406. Контролюючий орган вважає, що пп. 129.1.2 п.128.1 ст.129 ПК України встановлює застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені від дня настання строку погашення податкового зобов`язання та за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити і це підтверджується правовими позиціями викладеними Верховним Судом (арк.спр.54-61).

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані учасниками справи докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірну правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 залишено без змін рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.01.2022 у справі №560/2552/19, яким, зокрема, суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 29.05.2019 № за податковим зобов`язанням в сумі 149789,12 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 37447,28 гривень.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 25.10.2022 №00/5713/2406 ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі акту 0183/22-01-13-03/ від 29.03.2019 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №560/2552/19 встановлено порушення п.179.7 ст.179 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п.123.1 ст.123 ПК України у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму податку - 493256,20 гривень і за штрафними (фінансові) санкціями (25%) - 123314,05 гривень (арк. спр.13).

На запити адвоката Вонсовича М.М. Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області надані заявнику відповіді за №12208/6/22-01-24-06-08 від 08.08.2024 та №12896/6/22-01-24-06-08 від 19.08.2024, а також Розрахунки пені обчисленої на виявлені органом ДПС суми заниження податкових зобов`язань сформованого автоматично в програмі АІС податковий блок платника ОСОБА_1 (арк. спр.15- 21).

За змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з абзацом другим пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Аналогічне положення міститься у підпункті 4 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України N 1204 від 28 грудня 2015 року.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 вересня 2022 року по справі N 380/7694/20 (провадження N К/990/9577/22) констатує наступне: "Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в редакції, діючій до 01 січня 2017 року, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України, в цій же редакції, пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Судова практика з питання застосування норми статті 129 ПК України у зазначеній редакції при нарахуванні контролюючим органом суми податку у разі виявлення його заниження є сформованою і усталеною, а саме: підпункт 129.1.2 статті 129 ПК України встановлює застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені від дня настання строку погашення податкового зобов`язання та за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.

Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 травня 2020 року у справі N 822/3190/17, від 11 червня 2020 року у справі N П/811/19/17.

Підстав для відступу від цієї позиції судова палата не вбачає.

У подальшому, у зв`язку із прийняттям Закону України від 21 грудня 2016 року N 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", який набрав чинності з 01 січня 2017 року, стаття 129 ПК України зазнала змін, а пункт 129.1 цієї статті був викладений в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з пунктом 129.2 статті 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

У питанні застосування підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, Верховний Суд сформулював правові висновки, зокрема, але не виключно, у постановах від 19 червня 2018 року у справі N 820/3878/17, від 27 листопада 2018 року у справі N 822/2591/17, від 20 листопада 2019 року у справі N 280/411/19, від 14 травня 2020 року у справі N 822/3190/17.

Ці висновки Верховного Суду полягають в тому, що з 01 січня 2017 року законодавцем змінено правове регулювання питання нарахування пені і передбачено, що пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Отже, статтею 129 ПК України в редакції, чинній з 01 січня 2017 року, не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження. Водночас положення статті 129 ПК України визначають підставу нарахування пені - порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом нарахування пені є грошове зобов`язання визначене контролюючим органом згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, яке за умовами пункту 57.3 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. Отже, сплата узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлений кодексом строк виключає одну із умов нарахування пені, що доводить відсутність складу податкового правопорушення.

Судова палата вважає, що наявні підстави для відступлення від зазначених висновків, виходячи з такого.

Для розуміння правового регулювання, визначеного у підпункті 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, ключове значення відіграють норми Податкового кодексу України, які визначають термінологію "грошове зобов`язання" та "податкове зобов`язання".

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що податкове зобов`язання є грошовим виразом існуючого для платника податків (в тому числі податкового агента) податкового обов`язку зі сплати певного податку, виникнення, а також порядок та строки сплати якого, обумовлені нормами податкового законодавства.

Водночас до складу суми грошового зобов`язання включається як сума податкового зобов`язання, так і сума штрафної (фінансової) санкції, якщо податковим законодавством передбачено її застосування. При цьому виникнення у платника податків обов`язку по сплаті грошового зобов`язання зумовлене встановленням податковим органом порушення ним (платником податків) вимог податкового законодавства, що призвело до заниження податкових зобов`язань. Наслідком встановлення такого порушення є донарахування на підставі рішення податкового органу сум відповідного податкового зобов`язання та/або застосування штрафної (фінансової) санкції.

Отже, розглядаючи ситуацію заниження платником податків суми належних до сплати податків, слід зазначити, що якщо податкове зобов`язання виникає на підставі податкового законодавства, яким встановлено розмір, порядок і строк його сплати, то на підставі прийнятого податковим органом відповідного рішення про нарахування у зв`язку із встановленням факту несплати податку у платника виникає грошове зобов`язання, яке підлягає сплаті у встановлений пунктом 57.3 статті 57 ПК України строк після його узгодження.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пункт 54.3 статті 54 ПК України визначає випадки, коли на контролюючий орган покладено обов`язок визначити суми грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 57.4 статті 57 ПК України встановлено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Остання норма кореспондує положенням пункту 129.2 статті 129 ПК України, відповідно до якої у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Отже, за загальним правилом обов`язок з обчислення суми податкового зобов`язання і зазначення такої у відповідній податковій декларації покладено на платників податків (крім випадків, передбачених ПК України). Строк для сплати податкового зобов`язання становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (крім випадків, встановлених цим Кодексом).

Якщо під час проведення перевірки контролюючий орган встановить порушення платником податків вимог податкового законодавства, що призвело до заниження у податковому (звітному) періоді суми податкового зобов`язання з відповідного податку та/або збору, обов`язок з визначення суми такого заниження покладено на контролюючий орган. За змістом статті 58 ПК України визначення контролюючим органом такої суми відбувається за кожним видом податку та/або збору шляхом надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у якому також у випадках, визначених ПК України, визначається сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Така сума коштів, до якої входить сума податкового зобов`язання та сума штрафних (фінансових) санкцій, є грошовим зобов`язанням платника податків.

Враховуючи вищенаведене, граматичний (лексичний) і логічний аналізи підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, дають підстави для висновку, що законодавець пов`язує момент початку нарахування пені із закінченням граничного строку сплати саме податкового зобов`язання, визначеного ПК України. А строк сплати податкового зобов`язання, на відміну від грошового зобов`язання, становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, період нарахування пені охоплює увесь час заниження податкового зобов`язання, в тому числі і період адміністративного та/або судового оскарження.

Інше тлумачення вказаної норми позбавляє логічного змісту наведеного у ній в дужках словосполучення "у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження", яке, фактично, і вказує на те, що цей темпоральний проміжок є частиною іншого (більшого) періоду, ніж після узгодження грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням. За змістом норм ПК України узгодження грошових зобов`язань відбувається із закінченням процедури адміністративного та/або судового оскарження.

На обґрунтованість такого висновку вказує і системний аналіз пункту 129.2 статті 129 ПК України, оскільки предметом регулювання всієї цієї норми є скасування пені, нарахованої за період заниження грошового зобов`язання (його частини), у випадку, коли за наслідками адміністративного або судового оскарження скасовано нараховане грошове зобов`язання (його частина). Є підстави вважати, що якби законодавство не передбачало, що пеня має нараховуватися за весь період заниження податкового зобов`язання, виявленого контролюючим органом та донарахованого податковим повідомленням-рішенням (що і обумовило кваліфікацію такої суми як "грошове зобов`язання"), то і сенсу її скасовувати повністю або в частині у разі скасування самого податкового повідомлення-рішення повністю або в частині не було б.

При цьому слід зазначити, що пеня на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховується в обов`язковому порядку в силу вимог ПК України і за встановленою ним формулою, і не обумовлюється прийняттям контролюючим органом жодних додаткових рішень. Однак, момент виникнення обов`язку платника податків з її сплати нерозривно пов`язаний з моментом виникнення обов`язку зі сплати визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання (зокрема його узгодження), розмір якого і є базою для розрахунку пені. Тому для врегулювання підстав для скасування автоматично нарахованої пені за період заниження у разі повного або часткового скасування податкового повідомлення-рішення і була законодавцем введена норма пункту 129.2 статті 129 ПК України.

Отже, застосування підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України як такого, що пов`язує момент початку нарахування пені із закінченням десятиденного строку для сплати грошових зобов`язань з моменту їх узгодження та/або отримання податкового повідомлення-рішення суперечить дійсному змісту статті 129 ПК України.

Таким чином, судова палата вважає, що інше формулювання редакції статті 129 ПК України з 01 січня 2017 року не змінило правового регулювання моменту початку нарахування пені, а лише усунуло суперечності у її деяких положеннях.

На користь викладеного свідчать і подальші зміни, внесені Законом України від 16 січня 2020 року N 466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон N 466-IX) до статті 129 ПК України.

Так, згідно з підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2021 року, нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, внесеними змінами законодавець фактично вчергове уточнив норму права, формулювання якої з 01 січня 2017 року викликало її помилкове застосування у подібних правовідносинах, в тому числі і Верховним Судом.

З урахуванням наведеного, судова палата відступає від висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, але не виключно, у постановах від 19 червня 2018 року у справі N 820/3878/17, від 27 листопада 2018 року у справі N 822/2591/17, від 20 листопада 2019 року у справі N 280/411/19, від 14 травня 2020 року у справі N 822/3190/17, відповідно до яких статтею 129 ПК України, в редакції, чинній з 01 січня 2017 року, не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження, та вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок.

Початок нарахування пені, встановлений у підпункті 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, пов`язаний зі спливом граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, яке мало бути виконане, якби платник податків не порушив норми податкового законодавства і не занизив його у відповідний період. Тобто нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За змістом касаційної скарги ГУ ДПС ставить питання про необхідність застосування пункту 129.2 статті 129 ПК України як такого, що свідчить про правомірність дій контролюючого органу, оскільки після закінчення судового розгляду у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення і набрання судовим рішенням законної сили, ним було скасовано пеню, нараховану на суму грошових зобов`язань, скасованих у судовому порядку. Із посиланням на цю ж норму ГУ ДПС вважає правомірним здійснений ним розрахунок пені за весь період заниження податкового зобов`язання.

Враховуючи, що за встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пені, така нарахована саме на суму заниженого податкового зобов`язання 818190,00 грн. правомірність збільшення якого підтверджена у судовому порядку, і за весь час його заниження (у тому числі за період судового оскарження), судова палата вважає, що дії відповідача, в межах, які оскаржуються позивачем, відповідають правовому регулюванню, встановленому підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 та пунктом 129.2 статті 129 ПК України на час виникнення спірних правовідносин.

Реалізуючи мету, з якою касаційне провадження було відкрито у цій справі, судова палата формулює такий висновок. З урахуванням вимог пункту 129.2 статті 129 ПК України у разі залишення без змін частини нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку судового оскарження, пеня, нарахована за несплату такого, відображається в ІКП платника податку та підлягає сплаті за весь період заниження такого зобов`язання, в тому числі і за період адміністративного та/або судового оскарження.".

Судовим рішенням у справі у справі №560/2552/19, яке набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022, були встановлені обставини, які не потребують доказуванню в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України, зокрема, що ОСОБА_1 у 2014 році отримав дохід у вигляді анульованої заборгованості АТ "Дельа Банк" в сумі 3794799,51 гривень, якому контролюючим органом було визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму податку у розмірі 493256,20 гривень, відповідно до податкового повідомлення - рішення від 25.10.2022 за №00/5713/2406.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням обставин встановлених судом у цій адміністративній справі та правових позицій сформульованих Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.09.2022 по справі N 380/7694/20 (провадження N К/990/9577/22), суд робить висновок, що контролюючий орган правомірно нараховував пеню позивачу за весь період заниження податкового зобов`язання, який визначений актом № 0183/22-01-13-03/ від 29.03.2019, виявленого контролюючим органом та донарахованого податковим повідомленням-рішенням від 25.10.2022 №00/5713/2406, після його узгодження, відповідно до вимог ст.129 ПК України у редакції чинній з 01.01.2017. Відтак, немає протиправних дій Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 пені в розмірі 398876,00 гривень за період з 04.08.2015 по 10.07.2019, і відповідно немає підстав для задоволення зобов`язальної вимоги, яка похідна.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 20.09.2024 залишити без задоволення.

Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 грудня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Головуючий суддя А.І. Петричкович