Справа № 400/5317/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/5317/24

Перша інстанція суддя Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, а саме:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії № 28 від 21 травня 2024 року;

- зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VІІ з моменту звернення - з 13 травня 2024 року, із зарахуванням до вислуги років половини періоду навчання з 01 вересня 1996 року по 23 травня 1998 року у Коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення від 21 травня 2024 року № 28;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на призначення пенсії відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" половину періоду навчання з 01 вересня 1996 року по 23 травня 1998 року в Коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова) та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за вислугу років від 13 травня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що пенсійним органом у межах спірних правовідносин правомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугою років, так як період навчання позивача Коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії не може вважатись періодом навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 13 травня 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру».

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Кіровоградській області та 21 травня 2024 року останнім прийнято рішення № 28, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», так як стаж заявника за вислугу років становить лише 24 роки 1 місяць 23 дні.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як позивач має право на включення половини спірного періоду навчання до вислуги років, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VII визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно ч. 6 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про освіту» (діяв на момент навчання позивача), вищими закладами освіти є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Згідно ч. 2 ст. 43 ЗУ «Про освіту», відповідно до статусу вищих закладів освіти встановлено чотири рівні акредитації: перший рівень - технікум, училище, інші прирівняні до них вищі заклади освіти; другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі заклади освіти; третій і четвертий рівні (залежно від наслідків акредитації) - інститут, консерваторія, академія, університет.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про освіту», вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр - забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про вищу освіту», в Україні діють заклади вищої освіти, зокрема коледжи - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.

Згідно пп. 4 п. 2 розділу XV ЗУ «Про вищу освіту», встановлено, що після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області «Про відмову в призначенні пенсії» від 21 травня 2024 року № 28.

В даному випадку, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», так як позивач не має необхідних 25 років вислуги років, до якої зараховується визначені ч. 6 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» періоди роботи, служби та навчання.

В свою чергу, позивач вважає, що половина періоду його навчання в Коледжі права і муніципального управління Одеської державної юридичної академії має бути включеною до вислуги років, як період навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги пенсійного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, аналізуючи вищевикладені норми матеріального права, які діяли в спірний період навчання позивача, а також на момент звернення позивача за призначенням пенсії, коледжі мали та мають статус закладів вищої освіти.

Крім того, отриманий позивачем у відповідному коледжі диплом молодшого спеціаліста свідчить про отримання позивачем початкової вищої освіти, так як наразі такий диплом прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що половина періоду навчання позивача у відповідному навчальному закладі підлягає зарахуванню до вислуги років позивача.

З іншого боку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача, так як у межах спірних правовідносин питання про призначення пенсії позивачу за принципом екстериторіальності вирішувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Тобто, за наслідком прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправного рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, саме відповідний орган має повторно виконати покладений на нього обов`язок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, в частині встановленого судом способу поновлення порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст.308, 311, 317, 321, 322, 325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року змінити, а саме в третьому абзаці резолютивної частини рішення суду змінити відповідача з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

В решті, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян