Справа № 280/8656/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 листопада 2024 року Справа № 280/8656/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельніокової Н.В., розглянувши у місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.08.2024 р. №9 що прийняте на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки від 08.07.2024 р. що зареєстрований в органі ДПС від 09.07.2024 №85049/26/15/07/.

2. Скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.08.2024 р. №9 що прийняте на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки від 08.07.2024 р. що зареєстрований в органі ДПС від 09.07.2024 №85049/26/15/07/.

В обгрунування позовних вимог у позові зазначено, що наказ про проведення фактичної перевірки за наслідками проведення якої було прийнято спірні рішення, не відповідає вимогам чинного податкового законодавства України. Так, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених пп.80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України є отримання письмового звернення покупця (споживача). Проте, наказ ГУ ДПС у місті Києві від 05.07.2024 року №4538-п «Про проведення фактичних перевірок» прийнятий на підставі доповідної записки управління фактичних перевірок від 05.07.2024 року №1279/26-15-07-07-00-12. Враховуючи, що перевірка, яка проведена відносно позивача є незаконною, та як наслідок акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані правомірними. Також позвач зазначає, що період діяльності що перевіряється який зазначений у наказі від 05.07.2024 року №4538-п є безпідставним та необгрунтованим. Зазначає, що в наказі перелік платників податків щодо яких проводиться фактична перевірка зазначений в додатку №8 до наказу, який не передбачений вимогою п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України. В наказі не зазначено суб`єкта господарювання, який підлягає перевірці, в наказі зазначено адресу перевірки, проте на момент складання наказу у контролюючого органу була відсутня інформація що саме позивач як фізична особа-підприємець здійснює діяльність за вказаною адресою. Також позивачка зазнчає, що під час проаведення перевірки її в Києві не було, тому вона не могла бути пристуньою під час перевірки контролюючого органу. Зі слів державних інспекторів які містяться в акті, касові операнії проводили не встановлені ними особи. Зазначені особи лише сказали свої прізвища, ім`я та по батькові, проте документів на підтвердження не надали. Так само, це не з`ясували і працівники патрульної поліції, яких начебто викликали державні інспектори. Окрім позивачки, за вказаною в акті адресою здійснюють свою господарську діяльність інші суб`єкти господарювання. Враховуючи вказане, позивачка стверджує, що державні інспектори проводили протиправну фактичну перевірку без її присутності, без її уповноважених представників, в присутності представника іншого суб`єкта господарювання, а саме ТОВ «ФАН РІТЕЙЛ», та за участі невстановлених осіб. Вважає що державними інспекторами здійснено протиправні дії, які були цілеспрямовано направлені на витребування документів, передбачаючи що витребувані документи вони не отримають, оскільки запит надано не за адресою місця реєстрації позивачки як фізичної особи-підприємця а місцем знаходження самого магазину, де позивачка не перебувала на час проведення перевірки. Окрім вказаного, запит №1 від 08.07.2024 року є неналежним, оскільки не містить необхідних реквізитів, а саме: відсутня гербова печатка, відсутній підпис платника податків, що підтверджує отримання ним вказаного запиту, а також запит направлений не за місцем реєстрації позивачки як фізичної особи-підприємця. Також позивач зазначає, що Під час проведення фактичної перевірки 08.07.2024 р. державними інспекторами було неправомірно складено опис товару (який додатний до Акту перевірки, проте не направлений платнику податків) на підставі якого сформовано штрафну санкцію в розмірі 305887 грн. 00 коп. Вважає, що проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку. Вважає, що ГУ ДПС у Запорізькій області протиправно та в супереч вимог ст.113 ПК України в одному податковому повідомленні-рішенні зазначили одразу три порушення вимог Закону суб`єктом господарювання, що в свою чергу нівелює законність податкового повідомлення-рішення від 05.08.2024 р. №9. Посилається на те, що ГУ ДПС у Запорізькій області не долучило до податкового повідомлення- рішення розрахунок штрафних санкцій, а тому незрозумілим є саме зазначена в рішенні сума штрафних санкцій в розмірі 305887 грн. та яким чином вона сформована. Долучений розрахунок є розрахунком до акту перевірки від 09.07.2024 №85049/26/15/07/, документ не в оригіналі, та підписаний головним державним інспектором ГУ ДПС у м. Києві, тоді як податкове-повідомлення-рішення прийняте в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року бьуло відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позоавного повадження без виклику сторін.

10.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено наступне. Всі вимоги законодавства щодо проведення перевірки працівниками Головного управління ДПС у м. Києві було виконано, необхідні документи було надано для ознайомлення та підписання, проте представниками було відмовлено від отримання, про що було складено відповідні акти. наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 05.07.2024 року № 4538-п відповідає вимогам, що передбачені до його змісту абз.3 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, а саме містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету, вид, підстави для проведення перевірки, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, а також підписаний заступником керівника контролюючого органу та скріплений печаткою цього контролюючого органу, підставою для проведення перевірки в даному випадку зазначено. Окремі дефекти оформлення наказу про призначення перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. за результатами перевірки було встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Виявлено не облікованих товарів (непродовольча група) на суму 302 888, 00 грн. згідно опису товарно-матеріальних цінностей, оскільки суб`єктом господарювання під час проведення перевірки не надано документи, які підтверджують обіг та надходження товару, що на момент перевірки знаходився у місці продажу (господарському об`єкті). Отже відповідачем правомірно застосовано до позивача санкції за вказане порушення у сумі 305 887, 00 грн. На підставі наведеного відповідч просить відмовити у задоволенні позовеих вимог.

Також разом з відзивом відповідачем були направоені до суду клопотання про розгляд справи з викликом учасників у судове засідання та про заулчення до участі у справі як третю особу Головне управління ДПС у місті Києві.

18.10.2024 до суду від позивача надійшла відовідь навідзив, у якій зазначено, що державні інспектори піж час перевірки не перевіряли наявність повноважень у особи, про яку зазначає відповідач яік посаову, матеріали справи не містять будь-яких доказів належності особи, яка була в магазині під час проведення фактичеої перевірки до ОСОБА_1 , як вбачається з підпису особи, на яку посилається відповідач як посадову, вказана особа є представником ТОІ «ФАН РІТЕЙЛ» та ніякого відношення до ФОП ОСОБА_2 не має. Зазначає, що інспекторами не надано направлення на перевірку самій фізичній особі-підприємцю або його уповноваженій особі натомість надано запит про наданя докуменів неуповноваженій особі - представнику іншого суб`єкті господарювання, що в свою чергу призвело до ненадання витребуваних документів позивачем.

Також 18.10.2024 до суду від позивача надійшло запересчення позивача проти задоволення клопотання відповідача про залуення до участі у справі третьої оосби.

Ухвалою суду від 22.10.2024 було клопотання представника відповідача про залучення у справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у місті Києві задоволено - залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у місті Києві, витребувано у Головного управління ДПС у місті Києві належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для призначення фактичної перевірки позивача - наказу і направлення на фактичну перевірку, відеозапис проведеної фактичної перевірки (за його наявності). Запропонувано третій особі у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали надати суду пояснення щодо позову одночасно з направленням позивачу та відповідачу копії таких пояснень.

Також ухвалою суду від 22.10.2024 було у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Запорізькій області про розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін відмовлено.

Вищевказані ухвали суду були досталені до електронного кабінету третьої оосби 23.10.2024, однак жодних пояснень та/або документів третьою особою як протягом наданого судом часу так і пізніше до суду подано не було.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

05.07.2024 року Головне управління ДПС у м. Києві області видало Наказ № 4538-п «Про проведення фактичної перевірки магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , яким на підставі пп.80.2.3, п.80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України наказано провести фактичну з 08.07.2024 року тривалістю 10 діб.

Цим наказом визначено перевірку провести з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв у тому числі про облік підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).

Відповідно до умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, передбачених законодавством, посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві здійснено виїзд на фактичну перевірку, пред`явлені службові посвідчення, відповідні направлення на перевірку та вручено копію наказу посадовій особі підприємства. Після ознайомлення з наказом та направленнями, посадова особа відмовилась від підпису у направленнях та було розпочато фактичну перевірку.

У зв`язку з відмовою від підпису в направленнях на перевірку було складено акт про відмову від підпису направлення на перевірку від 08.07.2024 року №5916/26-15-07-07 00-17 та №5916/26-15-07-07-00-17.

За результатом перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки № 85049/26/15/07 / від 08.07.2024 року та встановлено наступні порушення:

п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), а саме ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Виявлено не облікованих товарів (непродовольча група) на суму 302 888, 00 грн.;

п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), а саме проведення розрахункових операцій за реалізований товар в готівковій формі на загальну суму 2999, 00 грн. без застосування РРО та/або ПРРО, без створення та без видачі у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів (фіскальних чеків);

ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755^1 (зі змінами та доповненнями), а саме: не надання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Посадовою особою було відмовлено в підписані та отриманні акту фактичної перевірки про що, було складено акт відмови від підписання та отримання акта фактичної перевірки від 08.07.2024 р. № 5918/26-15-07-07-00-17.

За наслідками перевірки на підставі акту перевірки від 09.07.2024 року № 85049/26/15/07 / відповідно до зазначених порушень Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняло податкові повідомлення-рішення: форми «С» від 05.08.2024 № 9 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 305 887,00 грн., форми «ПС» від 05.08.2024 № 9 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 1 020,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення поштою направлялися на податкову адресу позивача та були вручені 09.09.2024 р.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішннями позивач звернувсяі до суду з цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.3 п. 75. 1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки визначені статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності, зокрема, хоча б однієї з таких підстав:

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування; (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80).

Отже, фактична перевірка проводиться на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності підстави, зокрема, визначеної п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

У наказі Головного управління ДПС у місті Києві від 05.07.2024 №4538-П (а.с. 46) зазначено, що фактична перевірка призначена на підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Абзацом 3 п.п. 81.1 ст. 81 ПК України визначені вимоги щодо оформлення наказу про проведення перевірки, за змістом якого у наказі на проведення перевірки зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/ позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

За висновками Верховного Суду у постанові від 11.07. 2022 у справі №120/5728/20-а, від 21.12.2022 у справі № 500/1331/21 формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абз. 3 п. 81.1 ст.81 ПК щодо змісту наказу про проведення перевірки.

Крім цього, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.07.2023 у справі № 280/4696/22 у разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

У якості обгрунтування у наказі про проведення перевірки №4538-п від 05.07.2024 зазначено доповідну записку управління фактичних перевірок від 05.07.2024 №1279/26-15-07-07-00-12. Ухвалою суду було витребувано в у Головного управління ДПС у місті Києві належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для призначення фактичної перевірки позивача, наказу і направлення на фактичну перевірку, відеозапис проведеної фактичної перевірки (за його наявності). Однак жодних докуменнтів, зокрема копію вищевказаної доповідної третьою особою суду надано не було, як не було надано і копії письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником позивачем установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Отже, відповідачем та третьою особою під час розгляду справи судом не було доведено факт існування підстави для проведення фактичної перевірки позивача, передбаченої п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Поряд з цим, суд відмічає, що ст. 86 ПК України, що регулює порядок оформлення результатів перевірок, у тому числі і фактичних, передбачає можливість підписання акту перевірки та вручення його копії як самому суб`єкту господарювання, що перевірявся, його законному представнику, так і особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Суд відмічає, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема, фактичної, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж посадові особи контролюючого органу були допущені до перевірки, у подальшому предметом розгляду у суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі висновки висловлені Верховним Судом у справах №804/5402/14, №804/11 13/16, №826/17123/18, №807/2062/17, №140/391/19.

Також, у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: "… у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення…".

Аналізуючи всі надані позивачем документи щодо проведення 08.07.2024 фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 судом з`ясовано наступне.

Так, суд звертає увагу на той факт, що у наказі про проведення перевірки зазначено про проведення факичних перевірок платників податків/об`єктів, зазначених у додатках 1-14. Згідно додатку 8 до наказу, у такому переліку зазначено магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 не ФОП ОСОБА_1 .

При цьому акт фактичної перевірки не підписаний ані позивачем ані його уповноваженою особою. Натомість в кінці акту зазначено, що ОСОБА_3 , директор магазину від підпису та отримання (ознайомлення) з актом перевірк відмовився.

Запит про надання документів ФОП ОСОБА_1 також містить позначку про отримання представником ТОВ «ФАН Рітейл» ОСОБА_3 і не містить підпису позивача або упоноваженї нею особи (а.с.43).

Опис необлікованих залишків товарів, який є додатком до акту перевірки не містить взагалі підпису особи від суб`єкта господарювання (а.с. 42).

Направлення на перевірку від 08.07.2024 також не містять підпису від платника податків про пред`явлення службового посвідчення та направлення і отримання копії наказу (а.с. 45).

Складені 08.07.2024 акт відмови від підписання та отрмання акта фактичної перевірки та акти відмови від підпису в направленнях на перевірку щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не підтверджують факту того, що зазнчені особи дійсно є представниками або уповноваженими особами ФОП ОСОБА_1 .

В акті перевірки зазначено, що перед початком проведення перевірки була проведена контрольна розрахункова операція з придбання зарядного пристрою…касиром магазину ОСОБА_4 було видано неналежний розрахунковий документ (чек) який імітує фіскальний чек, а саме у вказаному чеку відсутні обов`язкові реквізити такі як номер фіскального чека, тобто розрахункова операція проведена без застосування РРО/ПРРО. Отже, єдиний документ, який міг би свідчити про здійснення під час проведення перевірки в магазині розрахункової операції саме від імені ФОП ОСОБА_1 не може бути прийнятий судом як належний доказ і самим відповідачем визначений як «імітація чеку».

За таких обставин відповідачем та третьою особою не доведено суду факт вчинення наведених у акті перевірки порушень саме позивачем.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №9 від 05.08.2024 та №9 від 05.08.2024 були прийняті контролюючим органом не обґрунтовано та безпідставно, а отже є не правомірнимі і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача, третьої особи частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки права та інтереси позивача були порушені ГУ ДПС у Запорізькій області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3069,07 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №9 від 05.08.2024 та №9 від 05.08.2024.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 3069 грн. 07 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова