Справа № 340/5906/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5906/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 стосовно не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12.08.2023 р. по 09.05.2024 р. за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі за період з 12.08.2023 р. по 09.05.2024 р.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.26-27).

Позов мотивований тим, що позивач має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.33-38). Представник відповідача вказує, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. З огляду на вказане у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді військової частини про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду. Позивач на адресу військової частини НОМЕР_2 із листом - вимогою щодо отримання компенсації втрати частини доходів не звертався і на даний момент судом не встановлено той факт, що військовою частиною НОМЕР_2 не виплачено додаткового грошового забезпечення, а тому відсутні підстави щодо стягнення із відповідача компенсацію втрати частини доходу.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.7-9).

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 12.08.2023 року одержав травму (поранення), яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, в районі проведення бойових дій на території Донецької області, що підтверджується довідкою про обставини травми (а.с.10).

Відповідно до виписок з медичної карти стаціонарного хворого позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 12.08.2023 року по 29.08.2023 року та з 19.01.2024 року по 01.04.2024 року (а.с.11-14, 17-18).

29.08.2023 року пройшов ВЛК за результатами якої, травма, отримана 12.08.2023 року ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.15).

Відповідно до Довідки ВЛК №12300 від 09.11.2023 року: Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма відноситься до тяжких. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.16).

Позивач в позовній заяві зазначає, що він набув право на отримання щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 р. в розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 , вказує, що 09.05.2024 військовою частиною НОМЕР_2 нараховано та виплачено йому додаткову грошову винагороду за період з 12.08.2023 р. по 01.04.2024 р. у сумі 199327,90 грн., що підтверджується випискою з банку (а.с.20).

Позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою щомісячної додаткової грошової винагороди, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: - пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до норм статей 3,4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок №159. Відповідно до пункту 2 цього Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Як визначено в пункті 3 Порядку №159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

При вирішенні цього спору суд враховує узагальнену правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.04.2021 у справі 240/6583/20 такого змісту:

"…системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені".

Відповідно до п.1-2 постанови від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто позивач повинен був бути включений до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в зв`язку з пораненням уже для проведення виплат за серпень 2023 року у вересні 2023 року.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.09.2024 року суд зобов`язував відповідача надати документальні докази нарахування та виплати позивачу за період з 25.11.2022 р. по 01.04.2023 р. додаткової грошової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 в повному розмірі.

До матеріалів справи відповідач надав копії карток особового рахунку за 2023 рік та за 2024 рік, відповідно до змісту нарахувань в яких в графі "винагорода 30/100 тис. грн." значиться наступне:

- вересень 2023 року - 34193,55 грн.

- листопад 2023 - 154623,65 грн.

- грудень 2023 - 97204,30 грн.

- травень 2024 - 7370,00 грн.

- червень 2024 - 344301,07 грн.

Вказівки про те, чи це винагорода в 30 чи в 100 тисяч гривень картки не містять.

Пояснень та документальних доказів в частині виплати позивачеві в травні 2024 року суми 199327,90 грн. відповідач не надав, які складові ввійшли в суму таких виплат не пояснив.

Позивач стверджує, що він несвоєчасно отримав щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення додаткової винагороди. Вказує, що 09 травня 2024 року військовою частиною НОМЕР_2 виплачено всю заборгованість з щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення додаткової винагороди за період з 12.08.2023 р. по 01.04.2024 р. у розмірі 199327,90 грн., тобто з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди у періоді з 12.08.2023 р. по 09.05.2024 р.

Суд вважає, що за наявності факту несвоєчасної виплати грошового забезпечення позивачеві, одночасно із виплатою суми заборгованості він мав обов`язок виплати суму компенсації втрати частини доходів за період затримки.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2022 року в справі № 460/4765/20.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів, які належали позивачеві за період з 12.08.2023 р. по 09.05.2024 р. у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів, за період з 12.08.2023 р. по 09.05.2024 р. у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 р.

Згідно з положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", належні позивачеві за період з 12.08.2023 року по 01.04.2024 року, за весь час затримки по день фактичної виплати 09.05.2024 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" належні позивачеві за період з 12.08.2023 року по 01.04.2024 року, за весь час затримки по день фактичної виплати 09.05.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Повний текс судового рішення виготовлений 28.11.2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА