Справа № 397/1038/24
Суддя: МАКСИМОВИЧ І. В.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/1038/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2024 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в чякому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 17000 гривень.

В обгрунтування позову позивач вказав, що 18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 №3633-IX.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №3633-IX, внесено зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким ч.10 ст.1 цього Закону викладено в новій редакції: «Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації,затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

04.07.2024 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення військово-облікових даних.

29.07.2024 він пройшов ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.07.2024 ним подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про видачу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного у зв`язку з зарахуванням його на військовий облік військовозобов`язаних, рядового, сержантського, старшинського складу запасу.

12.08.2024 ним отримано постанову по справі про адміністративне правопрушення від 18.07.2024 за ч.2 ст.210 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 210 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Наголошує, що раніше його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП, а тому відповідач не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП з 17.03.2024, оскільки вона, як і ч.1 ст. 210 КУпАП, діє в мирний час. З 17.03.2024 повинна застосовуватися ч.3 ст. 210 КУпАП. Крім того, не був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Також, враховуючи вимоги ст.ст. 1, 2, 5, 6, 13, 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку він не обновив, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Твердження представника відповідача про те, що при перевірці інформації в базах, до яких має доступ база «Оберіг» (єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів), було встановлено, що інформація про його місце роботи в електронних базах відсутня, судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Зазначає, що посадовими особами відповідача не була дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого останній був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КупАП,зокрема, бути пристнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, що є суттєвим порушенням. Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною, наслідком чого є її скасування.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.13-14).

Позивач у судове засідання не з?явився, надав заяви в яких просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.30, 31).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.19, 29).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки жоден з учасників справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до Витягу №12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 10.07.2024, даних про перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; необхідно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік (а.с. 6 на звороті).

29.07.2024 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК та згідно довідки № військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.07.2024 №80/10/1478, на підставі статті 39б, 23б графи ІІ Розкладу хвороб, до Положення, введеного в дію наказ МО України від 14.08.2008 №402, останнього визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с.7).

30.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про видачу військово-облікового документа військовозобов`язаного у зв`язку з зарахуванням його на військовий облік військовозобов`язаних рядового, сержантського, старшинського складу запасу.

Разом з тим, 18.07.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №__ про справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , згідно якої на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. (а.с. 9 на звороті 10).

Дана постанова отримана особисто ОСОБА_1 12.08.2024 (а.с.8, 9).

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи військовий обов`язок як військовозобов`язаний, порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». В Україні з 17.03.2014 діє особливий період після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідно до абз.9 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і вйськову службу», взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. Відповідно до підп.1) п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Однак, ОСОБА_1 , після досягнення 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 і не став на військовий облік військовозобов`язаних, чим порушив правила військового обліку в особливий період. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП і підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 210 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітка до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначає, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до абз.9 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і вйськову службу», взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Відповідно до підп.1) п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , після досягнення 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 і не став на військовий облік військовозобов`язаних, чим порушив правила військового обліку в особливий період. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП і підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення.

Однак, на думку суду, особою, яка склала оспорювану постанову, неправомірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки на час вчинення інкримінованого йому правопорушення його дії підпадали під ознаки ч.3 цієї статті (порушення правил військового обліку в особливий період).

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 року відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію».

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Будь-яких належних та допустимих доказів щодо сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем до суду не було подано.

Таким чином, судом встановлено, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не було дотримано вищевказаних вимог закону.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а тому позов слід задовольнити, оспорювану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись, ст. 7, 9, 210, 251, 280 КУпАП, ст. 72 - 77, 90, 139, 243-244, 246, 268, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову №__ по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 18.07.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про накладення на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративного стягнення у вигляді 17000 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 29.11.2024.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Суддя: І.В. Максимович