Справа № 380/15033/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Львівсправа № 380/15033/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (Відповідач/Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та грошового забезпечення за червень 2022 року за період 01 липня 2022 року по 23 червня 2024 року (день фактичної виплати) відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року в розрахунку до 100000, 00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та грошового забезпечення за червень 2022 року за період 01 липня 2022 року по 23 червня 2024 року (день фактичної виплати) відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, у сумі 17826,38 грн (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять шість грн 38 коп.);

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з порушенням вимог Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159), відповідач за наявності факту несвоєчасної виплати сум додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року, а також грошового забезпечення за червень 2022 року, встановленого постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі № 380/12792/23, протиправно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року. Позивач зазначає, що сума компенсації втрати частини доходів за період з липня 2022 року по червень 2024 року, на яку він має право, становить 17826,38 грн (120448,52 грн х 14,8%), де: 120448,52 грн сума заборгованості грошового забезпечення; 14,8% коефіцієнт індексації за період з липня 2022 року по червень 2024 року.

З огляду на викладене з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Відповідач, у належний спосіб повідомлений про відкриття спрощеного позовного провадження у цій справі та про своє право на подання відзиву на позовну заяву, а також доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 22 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 березня 2022 року № 92-ОС «Про особовий склад» позивача зараховано в списки особового складу загону та на всі види забезпечення з 17 березня 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 травня 2022 року № 230-ОС «Про особовий склад» позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 24 травня 2022 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 380/12792/23 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 13.04.2022 по 08.05.2022 в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 13.04.2022 по 08.05.2022 в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період та з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період 01.07.2022 по день фактичної виплати, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень 2022 у сумі 52944, 94 грн; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за червень 2022 року у сумі 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн 40 коп. з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період 01.07.2022 по день фактичної виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 380/12792/23 стягнуто на користь ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 15925 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн 44 коп. на відшкодування судових витрат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року та додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року в справі № 380/12792/23 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 08.04.2022 по 07.05.2022 в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 08.04.2022 по 07.05.2022, в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень 2022 у сумі 52860,40 грн (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят гривень 40 копійок); зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за червень 2022 року у сумі 52860,40 грн (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят гривень 40 копійок); у задоволенні інших позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_1 ) 29635,19 грн (двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень 19 копійок) судових витрат.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі № 380/12792/23 військова частина НОМЕР_1 23 червня 2024 року виплатила позивачу грошові кошти на загальну суму 120448,52 грн (додаткова винагорода за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошове забезпечення за червень 2022 року), що підтверджується відомостями з додатку Приват 24 позивача (а.с.23).

15 червня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив, зокрема, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року) за період з 01 липня 2022 року по день фактичної виплати відповідно до Порядку № 159.

Листом від 06 липня 2024 року № 09/К-7788/10976 «Про надання інформації» військова частина НОМЕР_1 відмовила у позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, мотивуючи це тим, що відповідний обов`язок військової частини НОМЕР_1 скасований постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року.

Позивач, уважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року відповідно до Закону № 2050 та Порядку № 159.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до статті 1 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Статтею 3 Закону № 2050 передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 6 Закону № 2050 компенсацію виплачують за рахунок:

власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону № 2050 Кабінет Міністрів України постановою від 21 лютого 2001 року № 159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі, заробітна плата (грошове забезпечення).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050 та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, що не мають разового характеру, зокрема заробітної плати (грошового забезпечення). У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав нарахування грошового доходу: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14 квітня 2021 року у справі № 465/322/17, від 21 вересня 2022 року у справі № 816/1627/18.

Крім того, у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 140/1547/19 Верховний Суд зазначив, що «згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу».

Також варто звернути увагу на те, що Верховний Суд, розглядаючи справу № 240/11882/19, вказав, що, враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року. Так, у разі бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Аналогічна правова позиція уже висловлювалася Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 822/1110/16, від 20 грудня 2019 року у справі № 822/1731/16, від 13 березня 2020 року у справі № 803/1565/17.

Суд встановив, що додаткову винагороду за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошове забезпечення за червень 2022 року відповідач виплатив позивачу на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі № 380/12792/23 23 червня 2024 року.

Суд звертає увагу відповідача на те, що нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року мали бути здійснені відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на їх отримання відповідно до вимог чинного законодавства.

Ураховуючи періоди, за які вищевказані додаткова винагорода та грошове забезпечення мали бути виплачені позивачу, та час їх фактичної виплати, суд доходить висновку про те, що відповідач порушив строки їх виплати.

Оскільки додаткова винагорода та грошове забезпечення належать до доходу, який позивач одержує на території України і який не має разового характеру, та враховуючи те, що відповідач здійснив його виплату з порушенням строків, суд доходить висновку про наявність у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року відповідно до Закону № 2050 та Порядку № 159.

Крім того, суд ураховує, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

У зв`язку з цим з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача належить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Позовна вимога у частині зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у визначеній ним сумі 17826,38 грн задоволенню не підлягає, оскільки обов`язок визначення суми такої компенсації відповідно до приписів Закону № 2050 та Порядку № 159 належить до безпосередніх повноважень військової частини як органу, який затримав виплату доходів позивача. Тож суд не має повноважень здійснювати розрахунок суми компенсації втрати частини доходів до моменту проведення його відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частин першої - четвертої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач вказує, що поніс витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в фіксованому розмірі 15000,00 грн, які належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також зазначає, що уклав з адвокатським бюро «Аліни Самарець» Договір № 2203/23-а від 22 березня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до умов Додаткової угоди № 4 від 23 червня 2024 року до вказаного Договору розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги становить фіксовану суму 15000,00 грн.

Утім до позовної заяви позивач не додав копій згаданих Договору № 2203/23-а від 22 березня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги та Додаткової угоди № 4 від 23 червня 2024 року до нього.

Не містять матеріали справи також жодних інших доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

З урахуванням викладеного питання розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суд вирішуватиме після отримання доказів їх понесення.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за період з 08 квітня 2022 року по 07 травня 2022 року та грошового забезпечення за червень 2022 року за період з 01 липня 2022 року до дня фактичної виплати 23 червня 2024 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна