Справа № 521/18459/24
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/521/178/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйок І.А,

за участю секретаря судового засідання Пегова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса розташування: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник позивачаз адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому просив суд: скасувати повністю Постанову № 9438 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

22.11.2024 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник у судове засідання з`явилися, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити у завдоленні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

29 жовтня 2024 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 стосовно позивача було складено Протокол №9438 про адміністративне правопорушення. Суть правопорушення зазначена в Протоколі, полягала у тому, що 29 жовтня 2024 року о 11 год. 40 хв. під час особливого періоду в умовах воєнного стану та під час мобілізації при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено що у порушення вимог абз. 3 ч. 10 Додатку №2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» не уточнив протягом 60 днів з набрання чинності указа Президента України №271/2024 від 10.05.2024 щодо продовження мобілізації, затвердженим Верховною радою України №3684-IX від 08.05.2024». Свідки вчинення правопорушення - відсутні. В поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності позивач зазначив, що оновив дані в застосунку Резерв+ 18.05.2024 року. До Протоколу додано: паспорт № НОМЕР_1 та РНОКПП № НОМЕР_2 . Будь-яких інших доказів вчинення правопорушення до Протоколу не додано.

29 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 винесено Постанову №9438 на підставі, якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Судом встановлено, що копію Постанови Позивач отримав 31 жовтня 2024 року. Суть правопорушення зазначена в Постанові, полягала у тому, що 29 жовтня 2024 року о 11 год. 40 хв. під час особливого періоду умовах воєнного стану та під час мобілізації при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлено що у порушення вимог абз. 3 ч. 10 Додатку №2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» не уточнив протягом 60 днів з набрання чинності указа Президента України №271/2024 від 10.05.2024 щодо продовження мобілізації, затвердженим Верховною радою України N?3684-IX від 08.05.2024».

З огляду на пояснення сторін, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що Постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення підлягає скасуванню. Оскільки відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Примітки до статті 210 КУпАП, Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов?язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно Постанови Позивача притягнуто до відповідальності передбаченої частиною 3 статті 210 КУпАП за порушення вимог абзацу 3 частини 10 Додатку №2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» - не уточнення протягом 60 днів з набрання чинності указу Президента України N?271/2024 від 10.05.2024 щодо продовження мобілізації, затвердженим Верховною радою України №3684-IX від 08.05.2024 року.

Судом встановлено, що Додаток №2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних резервістів», затвердженого Постановою КМУ N?1487 від 30 грудня 2022 року, не містить абзацу 3 частини 10. В Правилах наявні виключно пункти, підпункти та абзаци в підпунктах. Тобто норми, за порушення якої було притягнуто до адміністративної відповідальності Позивача не існує.

Суд роз`яснює, що істотна розбіжність у постанові про адміністративне правопорушення та відсутність чіткого, існуючого посилання на конкретну норму права, яку порушив позивач і яка обумовлює об?єктивну сторону ч. 3 ст. 210 КУпАП, суперечить принципу правової визначеності позбавляє можливості визначити суть інкримінованого правопорушення.

Судом встановлено, що в Постанові не зазначено, що саме не уточнив протягом 60 днів ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що Указу Президента №271/2024 від 10.05.2024 року не має. З номером №271/2024 існує тільки один указ Президента від 06 травня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану».

Судом встановлено, що позивач 18.05.2024 року вчасно оновив персональні дані в електронному кабінеті призовника, військовозобов?язаного, резервіста. На підтвердження даних фактів в матеріалах справи наявна інформацію з електронного кабінету призовника, військовозобов?язаного, резервіста, сформовану через додаток Резерв+.

Судом встановлено, що відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідач міг та може отримати персональні дані позивача з шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Наприклад, в зв?язку з тим, що Позивач є фізичною особою-підприємцем і про це достеменно було відомо Відповідачу, Відповідач, як і будь-яка інша особа, має доступ до інформації про: прізвище, ім?я, по-батькові, адресу місцезнаходження, телефон, електронну пошту, шляхом взаємодії з публічним Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, судом встановлено, що позивач неодноразово відвідував ІНФОРМАЦІЯ_5 в червні-липня 2024 року, і жодних порушень в цей період виявлено не було.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожного руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних прав правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов?язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб?єкта владних повноважень.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів по такі адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України №3 від 01 січня 2024 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 року за №36/41381).

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім?я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов?язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Вказані положення не є формальними, а виступають важливою законодавчою гарантію об?єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності рішенням суб?єкта владних повноважень, тому повинна ґрунтуватися на належних і допустимих доказах, отриманих у встановленому законом порядку.

Згідно з приписами статті 287 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП України передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв?язку з виконанням ними конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу".

Згідно абзацу четвертого підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов?язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Вищевказана норма набрала чинності 18 травня 2024 року (див. Постанову КМУ «Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» від 16 травня 2024 року N?563).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 травня 2024 року вчасно уточнив свої персональні дані через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста. На підтвердження даних фактів надаємо інформацію з електронного кабінету призовника, військовозобов?язаного, резервіста, сформовану через додаток Резерв+ .

Більше того, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення вимог абзацу 3 частини 10 Додатку №2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», а не абзацу четвертого підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об?єктивних і суб?єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об?єкту, об?єктивній і суб?єктивній сторонам та суб?єкту правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що відсутні подія та склад адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. штрафу. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП неможливе, оскільки норма порушення якої ставиться у вину Позивачу не має.

Крім того, згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП відносно позивача не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями ст. 3, 5 Закону «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором. А тому відповідно до вимог цього Закону при поданні вказаного позову необхідно сплатити судовий збір.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, позивач при подачі адміністративного позову сплатити до суду судовий збір у розмірі 605,60 гривень, тому даний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи все вищевикладене та керуючись статтями 19, 63 Конституції України, статтями 210-1, 251, 252, 258, 268, 278, 279 КУпАП, 42, 49, 55, 57, 60, 72, 73, 77, 78, 79, 165, 42, 165 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса розташування: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати Постанову № 9438 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. у відношенні ОСОБА_1 .

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнуваньз ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 605 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: І.А.Бобуйок