Справа № 200/7887/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 грудня 2024 року Справа №200/7887/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ (адреса: 25015, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок 1, )

до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Донецький державний університет внутрішніх справ звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Донецького державного університету внутрішніх справ (на рахунок Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, р/рахунок: UA1000675, ) вартість його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 22 667, 42 грн. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят сім гривень 42 копійки) та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Ухвалою від 13 листопада 2024 року суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих доводів щодо поважності причин пропуску такого строку та доказів поважності причин його пропуску.

Згідно з відомостями, які містяться у програмному забезпеченні суду «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду від 13 листопада 2024 року про залишення позовної заяви без руху була надіслана представнику позивача через підсистему «Електронний суд» та доставлена до його Електронного кабінету 18 листопада 2024 року. Отже, виходячи з приписів статті 120 КАС України десятиденний строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви розпочався з 19 листопада 2024 року.

28 листопада 20204 року Донецьким державним університетом внутрішніх справ на виконання ухвали суду від 13 листопада 20204 року надано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що після введення в Україні воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та вимушеною передислокацією університету у зв`язку з окупацією м. Маріуполь, було втрачено всю документацію, не всі працівники університету виїхали разом з ним, що призвело до нестабільної діяльності у роботі Донецького державного університету внутрішніх справ та зайняло багато часу для її стабілізації. У зв`язку з повномасштабною збройною агресією рф, тимчасово окуповано окремі території України, зокрема м. Маріуполь Донецької області, де був розташований та здійснював свою освітню діяльність Донецький державний університет внутрішніх справ, у зв`язку з чим було незаконно захоплено нерухоме та рухоме майно університету, первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку та іншу документацію. Через втрату документів, потрібен був достатній час для їх пошуку та відновлення, з метою забезпечення стягнення коштів на користь держави. Крім того, через постійні сигнали повітряних тривог, перебування працівників ДонДУВС в укритті та відсутності можливості там працювати, досить часті блекаути, відсутність світла та інтернету, а також у зв`язку з необхідністю відновлення документів, втрачених в наслідок окупації м. Маріуполь та частини Донецької області, та вимушеною передислокацією університету на підконтрольну Україні територію, Донецький державний університет внутрішніх справ був позбавлений можливості у строк, визначений чинним законодавством України, звернутись до суду. Позивач також зауважує, що юридична адреса Донецького державного університету внутрішніх справ була зареєстрована на підконтрольній території України, а саме: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1, тільки в лютому 2024 року. Також позивач вказує, що сума відшкодованих витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС. Дані кошти будуть стягнуті в державний бюджет України, що дасть додаткові ресурси та можливість кращого економічного функціонування держави в цілому та забезпечення критично важливих галузей.

Суд зазначає, що позивач в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом фактично посилається на ті самі обставини, що і в позовній заяві, оцінка яким була надана в ухвалі суду від 13 листопада 2024 року.

Заява позивача не містить посилань на документи, через втрату яких позивач був позбавлений можливості звернутися до суду з цим позовом. Водночас, з наданих позивачем документів вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, була розрахована ще у січні 2023 року, про що свідчить повідомлення від 24 січня 2023 року № 339/07-2023 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, адресоване відповідачу. Зазначена обставина свідчить про наявність у позивача станом на січень 2023 року відповідних документів для розрахунку заборгованості ОСОБА_1 з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, що є предметом позову у даній справі.

Суд не бере до уваги доводи позивача з приводу того, що юридична адреса Донецького державного університету внутрішніх справ була зареєстрована на підконтрольній території України (Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1) тільки в лютому 2024 року.

Суд зазначає, що у повідомленні від 24 січня 2023 року № 339/07-2023 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, адресованому відповідачу, та на поштовому конверті адреса Донецького державного університету внутрішніх справ зазначена: вул. Велика Перспективна, 1, м. Кропивницький, 25015. Тобто, позивач звернувся до суду із цим позовом більше ніж через рік після того, як вже був переміщений у м. Кропивницький.

Позивачем не наведено переконливих фактичних обставин та не надано доказів, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав.

У постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Також Верховний Суд зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Суд зауважує, що позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом повторно наводить ті ж самі обставини поважності пропуску строку звернення до суду, водночас, не надає докази на їх підтвердження. Інших підстав та обставин, які б свідчили про існування поважних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, позивачем не наведено. Заява позивача про поновлення строку звернення до суду не містить обґрунтованих підстав та доказів для поновлення позивачу такого строку.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Отже, недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтями 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Донецькому державному університету внутрішніх справ у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2. Позовну заяву Донецького державного університету внутрішніх справ (адреса: 25015, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок 1, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, повернути позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи було здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

5. Ухвала суду набирає законної сили у строк та в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

6. Повний текст ухвали складений та підписаний 03 грудня 2024 року.

Суддя С.В. Смагар