Справа № 420/18788/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 17 червня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2), в якій позивач просив:

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2021 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2023 року в розорі 2270,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній Посаді більше 20 років.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2021 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про* суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25; та + 2% за кожен рік роботи на відповідній посаді більше 20 років.

Ухвалою від 04 липня 2024 року після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку пенсійного фонду, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси.

Позивач зазначив, що за його заявою 14.06.2024 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області йому видані довідки за номерами 2271/24 - за 2021; 2272/24 - за 2022; 2273/24 - за 2023 ; 2274/24 - за 2024 р. р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці про те, що станом на 2021 - 2024 р. р. його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 126120 гривень, у тому числі: посадовий оклад - 78825,00 грн., доплата за вислугу років (60%) - 47295 гривень.

Зазначений посадовий оклад був обрахований виходячи розміру прожиткового мінімуму 2102,00 грн.(2102*30* 1,25*78825,00 грн.).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу нарахований розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в сумі 85576 гривень, яке нараховано на січень 2021 року.

Однак, позивач вважає, що такий розмір суддівської винагороди розрахований у супереч приписам ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021, 2022, 2023, 2024 року встановлено у розмірі 2270,00 грн., 2481,00 грн., 2684,00 грн. та 3028,00 грн. відповідно.

При цьому позивачу видані довідки у зазначеному розмірі, оскільки посадовий оклад працюючого судді, з урахуванням нормативно-правових актів, які регламентують та визначають розміри посадових окладів суддів фактично не змінювався і складає 78825,00 грн., тобто 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2020 року.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом України «Про судоустрій і статус суддів») гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Також позивач звертає увагу, що зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також до Закону України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

На думку позивача, оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Також позивач зазначив, що пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Також позивач звернув увагу, що його трудовий стаж, на відповідній посаді який згідно Закону враховується і дає право на відставку, складає 29 років, 6 місяців 24 дні.

Тому, на думку позивача, є правомірними його позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача видати довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року із розрахунком суддівської винагороди виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн., з 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн. та з 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн. та з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25, 2% за кожен рік понад 20 років (29 років 6 місяців 24 дні).

До суду 08 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/27759/24), відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідач не спростовує факту видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці за 2021, 2022, 2023 та 2024 рік. Однак відповідач не погоджується з доводами позивача щодо неправомірності дій при розрахунку сум, вказаних в довідці обчислених за величиною, яка застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн., посилаючись на те, що Законом № 1402-Ш визначено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та при цьому, норма частини третьої статті 135 Закону № 1402-Ш є бланкетною, і встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду (30), але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього.

Представник відповідача звертає увагу, що розмір прожиткового мінімуму для визначення посадового окладу судді встановлюють інші закони, які доповнять частину третю статті 135 Закону 1402-Ш і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

Нормативним доповненням до зазначеної статті є відповідні законодавчі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ (далі - Закон №1082-ІХ), Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-ІХ (далі - Закон №1928-ІХ), Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ (далі - Закон № 2710-ІХ) та Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-ІХ (далі - Закон № 3460-ІХ), якими передбачено, що з 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року та з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн., тому зазначати інші відомості, ніж прямо передбачено Законом, у відповідача не було правових підстав. На думку представника відповідача, інші дії відповідача були б порушенням чинного законодавства, яке напряму регулює дані правовідносини.

До суду 22 липня 2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли копії з пенсійної справи позивача (вхід. № 29484/24).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України, є суддею у відставці Приморського районного суду міста Одеси, що підтверджено посвідченням судді у відставці № 01230.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи суд встановив, що розпорядженням 555 від 26.02.2007 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці, процент розрахованого утримання 90 % від заробітку.

Відповідно до рішення 41 від 30.11.2021 року про перерахунок пенсії розмір довічного грошового утримання позивача з 01.12.2021 року становить 85761 грн (заг.процент розрах.пенсії від заробітку 68 %; призначення за рішенням суду з 19.02.2020 по довічно.

Матеріалами справи підтверджено, що за заявою позивача листом від 14.06.2024 року №2275/24-Вих Територіальне управління ДСА в Одеській області надало позивачу довідки №№ 2271/24вих від 14.06.2024 року станом на 01 січня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року та станом на 01 січня 2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці про те, що станом на 2021 - 2024 р. р. його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 126120 гривень, у тому числі: посадовий оклад - 78825,00 грн., доплата за вислугу років (60%) - 47295 гривень.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно з ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу. Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Відповідно до частин 3-5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Верховний Суд в постанові від 20 листопада 2023 року по справі № 120/709/22-а зазначив, що визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом № 966-XIV, відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. У змісті наведеної норми Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас статтею 7 Закону № 1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня - 2189,00 гривень, з 01 липня - 2294,00 гривні, з 01 грудня - 2393,00 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: - працездатних осіб: з 01 січня - 2270,00 гривень, з 01 липня - 2379,00 гривень, з 01 грудня - 2481,00 гривня; - працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 01 січня - 2102,00 гривні.

Верховний Суд в постанові від 20 листопада 2023 року по справі № 120/709/22-а вказав, що Закон № 1082-IX фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VIII. Однак, означені Закони не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає Закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

В постанові від 17 жовтня 2023 року по справі № 280/117/22 Верховний Суд зазначив, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів. Тобто у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо застосувавши загальний принцип права спеціальний закон скасовує дію загального закону (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права. Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis ), тобто Закону України Про судоустрій і статус суддів, а положення Закону №966-XIV вважати загальними нормами (lex generalis). На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України). У межах касаційного перегляду судових рішень в цій справі колегія суддів звертає на нього увагу у сукупності з іншою аргументацією, про яку йдеться вище. Отже, Законом України Про судоустрій і статус суддів закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до Закону про судоустрій, відповідач неправильно визначився із розрахунковою величиною посадового окладу застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.

Така правова позиція щодо застосування статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», статті 135 Закону в подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2021 року по справі №360/503/21, від 10 листопада 2021 року по справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі №360/503/21, від 22 червня 2023 року по справі №400/4904/21, від 24 липня 2023 року по справі №280/9563/21, від 02 серпня 2023 року по справі №560/5597/22.

Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 року у справі №240/44080/21 виклав такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- Законом України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;

зміна Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складової для визначення базового розміру посадового окладу судді є порушенням гарантій незалежності суддів.

Конституційний Суд України в п. 4.1 рішення від 11 березня 2020 року в справі №4-р/2020 з посиланням в тому числі на норми міжнародного права зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював юридичні позиції щодо незалежності суддів, зокрема їх належного матеріального забезпечення, зміни розміру суддівської винагороди, рівня довічного грошового утримання суддів у відставці (рішення Конституційного Суду України від 24 червня 1999 року №6-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013, від 8 червня 2016 року №4-рп/2016, від 4 грудня 2018 року №11 -р/2018, від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.

Конституційний Суд України послідовно вказував: однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виці матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому (перше речення абзацу третього пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, перше речення абзацу шостого підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, друге речення абзацу шостого підпункту 3.2., абзаци двадцять сьомий, тридцять третій, тридцять четвертий підпункту 3.3 пункту З мотивувальної частини Рішення від 4 грудня 2018 року №11-р/2018).

Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2021 рік»; статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб с 1 січня 2021, 2022, 2023, 2024 рока встановлено у розмірі 2270,00 грн., 2481,00 грн., 2684,00 грн. та 3028,00 грн. - відповідно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у видачі позивачу довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з обчисленням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, обрахованого з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року та станом на 01 січня 2024 року.

Також правомірні вимоги щодо урахування регіонального коефіцієнту 1,25, оскільки відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до базового розміру посадового окладу, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Відповідно до даних Державної служби статистики України станом на 01 січня 2021 року населення міста Одеса становить 1015826.

Однак, не належать задоволенню позовні вимоги в частині урахування 2 % за кожен рік роботи на посаду суді більше 20 років, з таких підстав.

Як зазначалось вище, відповідно до частин 3-5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Тобто вказана складова не зазначається у довідці про розмір грошової винагороди, що виключає необхідність зобов`язання відповідача вказувати цю інформацію у довідці.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позов задоволено частково, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2021 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2021 року в розорі 2270,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) щодо відмови у видачі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси Андреєва Володимира Михайловича станом на 01 січня 2024 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) видати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси Андреєву Володимиру Михайловичу станом на 01 січня 2021 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) видати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси Андреєву Володимиру Михайловичу станом на 01 січня 2022 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) видати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси Андреєву Володимиру Михайловичу станом на 01 січня 2023 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) видати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року, із розрахунком суддівської винагороди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (, місце проживання: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко