Справа № 532/951/24
Суддя: Макарчук С. М.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді - Макарчука С.М.,

з участю

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Пелиха О.В.,

секретаря судового засідання - Демидюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу № 532/951/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора СРПП ВнП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Хацкевича Анатолія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом у якому прохає скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення (штрафу в розмірі 510 гривень) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 906869 від 19.04.2024, а справу про адміністративне правопорушення - закрити; стягнути з ГУНП в Полтавській області на його користь понесені судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 19 квітня 2024 року близько 13:56 год. в м. Кобеляки по вул. Михайлівській поблизу будівлі номер 55 ОСОБА_1 інспектором СРПП ВнП № 2 Хацкевичем А.В. було звинувачено у тому, ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом, перед початком руху не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідно до напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач проти звинувачень заперечив та пояснив поліцейському, що він помиляється, але поліцейський незважаючи на це склав оскаржену постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у розмірі 510 гривень.

Позивач вважає постанову помиковою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач у вказаний в постанові час подавав передбачені ПДР сигнали, а доказів протилежного відповідач не має. Тому вважає, що за відсутності події і складу адміністративного правопорушення постанову слід скасувати, а справу - закрити.

Позивачем до позову долучена копія оскаржуваної постанови та копії документів (паспорт, довідка про присвоєння ІНПП) позивача.

Відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області поданий відзив на позов, у якому відповідач прохає адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що 19 квітня 2024 року приблизно о 16:30 год по вул. Михайлівскій, 55, в м. Кобеляки інспектором ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб ІЖ Планета 3К, днз 6542СКА, так як водій цього транспортного засобу перед початком руху не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2 "а" ПДР України "водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою".

Після зупинки в процесі розгляду справи було встановлено, що за кермом перебував ОСОБА_1 .

Позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. На місці особі було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР. Позивач мав право на місці скористатися усіма правами, передбаченими стю 268 КУпАП, в тому числі і правом на правову допомогу адвоката, однак жодних клопотань чи заяв в ході розгляду справи від позивача не надходило. Таким чином, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, постанова серії БАД № 906869.

Відповідач вказує, що у даному випадку до постанови додається відеофіксація, яка слугує беззаперечним доказом вини позивача, даний доказ був досліджений безпосередньо під час розгляду справи та покладений в основу при прийнятті рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Також відповідач зауважує, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову, і визначений ч.2 ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Відповідач вказує, що в даному випадку позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а незгода позивача з його приятгненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Відповідачем до відзиву долучені копія оскаржуваної постанови та три DVD+R диски з відеозаписами.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позов не подавався.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, звертали увагу на те, що відеозаписом не зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та просили позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши позивача і його представника, дослідивши надані докази та переглянувши надані відеозаписи робить такий висновок.

Судом встановлено, що 19 квітня 2024 року о 16 год. 30 хв. інспектором СРПП ВнП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Хацкевичем Анатолієм Володимировичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 906869, якою на ОСОБА_1 накладене стягнення у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови 19.04.2024 о 13 год. 56 хв. в м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 55, водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом ІЖ Планета 3К, днз 6542СКА, перед початком руху не подав сигналу світловими показниками повороту відповідно до напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2 "а" ПДР.

Із переглянутого відеозапису WhatsApp Video 2024-04-20 at 09.37.46.mp4 вбачається, що з моменту, що передував початку руху, і до зупинки працівниками поліції на мотоциклі під керуванням ОСОБА_3 будь-який із показників повороту не увімкнений, у будь-який спосіб не мерехтить тощо (проміжок часу відеозапису 00:38-00:43 - момент початку руху, проміжок часу відеозапису 00:52 і далі - момент виїзду на перехрестя і зупинки працівником поліції), а тому підстав вважати обґрунтованими доводи позивача у суду відсутні. Натомість вказане підтверджує обставини, викладені в оскаржуваній постанові. Посилання сторони позивача на низьку якість відеозапису, яка нібито не дозволяє побачити працюючий поворотник, суд оцінює критично як спосіб для уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доводів та доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не наведено і судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (ч. 2 ст. 286 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Великої палати Верховного суду у справі № 520/2261/19 (провадження № 11-957заі19) від 25.06.2020, визначений цією правовою нормою (ч.2 ст. 77 КАС України) обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Суд прийшов до висновку, що в діях позивача наявні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 дійсно не подав сигнал показчиком повороту при початку руху, що в свою чергу не відповідає вимогам п. 2.9 а ПДР та зафіксовано на дослідженому відеозаписі з місця події.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Підсумовуючи вищевикладене,суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора СРПП ВнП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Хацкевича Анатолія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя