Справа № 420/22683/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03 грудня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі № 420/22683/23, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено:

визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 31.12.2021 урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого року з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2022 року по 31.12.2022 урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого року з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 30.08.2023 урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого року з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 30.08.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

03.10.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просить ухвалити окрему ухвалу у справі в порядку ст. 383 КАС України, якою визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №420/22683/23, в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.08.2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 роки» станом на 01 січня 2020,2021,2022,2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати військову частину Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №420/22683/23 шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.08.2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 роки» станом на 01 січня 2020,2021,2022,2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат

В обґрунтування заяви зазначено, що 20.06.2024 року відповідачем на виконання судового рішення сплачено на користь позивача перерахунок грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.08.2023 року у сумі 214736,07 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів, але нарахована сума не відповідає розрахунку що становить 379307,42 грн., недоплата складає 164571,35 грн.

16.07.2024 позивач звернувся до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби щодо прийняття на виконання виконавчі листи від 10.07.2024 року відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/22683/23, щодо: зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за періоди з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, 01.01.2021 по 31.12.2021 рік, 01.01.2022 по 31.12.2022 рік, 01.01.2023 по 30.08.2023 рік включно із урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2020,2021,2022,2023 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

До заяви було долучено розрахунок доплати грошового забезпечення відповідно до рішення суду по справі №420/22683/23 від 18.10.2023 року. 22.07.2024 року Овідіопольським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавчі провадження №75562038, 75563077, 75564173, 75564901.

Виконавча служба 04.09.2024 винесла постанови про закінчення виконавчих проваджень відповідно до яких начебто вимоги виконавчого документу виконано в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.

Повідомлення про закриття виконавчого провадження та відповідно самої постанови позивачу не надходило (хоча в заяві про прийняття до виконання виконавчих листів були зазначені і номер телефону і e-mail), та дізнався позивач про нього 02.10.2024.

Станом на 14.10.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 жодних пояснень (заперечень) з приводу поданої позивачем заяви в порядку ст. 383 КАС України до суду не надано.

Ухвалою суду від 14.10.2024 витребувано від Військової частини НОМЕР_1 детальний розрахунок сум, які були сплачені ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі № 420/22683/23, а також пояснення з приводу зауважень позивача про неправильність нарахованих та виплачених сум.

Копію вищезазначеної ухвали доставлено 16.10.2024 до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 , однак станом на 11.11.2024 витребувані судом документи не надані.

Ухвалою суду від 11.11.2024 повторно витребувано від Військової частини НОМЕР_1 детальний розрахунок сум, які були сплачені ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі № 420/22683/23, а також пояснення з приводу зауважень позивача про неправильність нарахованих та виплачених сум.

02.12.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов детальний розрахунок сум, які були сплачені ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі № 420/22683/23, а також пояснення з приводу зауважень позивача про неправильність нарахованих та виплачених сум.

Зокрема, згідно пояснень, представник відповідача зазначив, що при розрахунку фактично виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 враховане грошове забезпечення, виплачене на виконання рішення суду по справі № 420/25737/23, яким Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.

Вирішуючи подану позивачем заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Савіцький проти України» Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні від 26.07.2012 зазначив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), в. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі ««Immobiliare Saffi» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції (див. рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, ECHR 2002-III). Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Козачек проти України» (Kozachek v. Ukraine), заява №29508/04). Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (див. рішення у справах «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), заява №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), заява №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №760/3142/17, від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а).

З наданого відповідачем розрахунку доплати грошового забезпечення відповідно до рішення суду по справі № 420/22683/23 від 18.10.2023 ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем у графу «фактично сплачено» додано «індексацію», яку сплачено на виконання судового рішення по іншій справі (42025737/23), в результаті чого зменшено підсумкову доплату.

Наприклад, за січень 2020 р. наведено дані сум «фактично сплачено»: оклад за військовим званням 86,45 грн; посадовий оклад 336,77 грн; надбавка за вислугу років 148,13 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 33,68 грн; надбавка за особливості проходження служби 371,38 грн; премія 117,87 грн.

Відповідно, у розрахунку дані сум «сума рішенню суду»: оклад за військовим званням 10,23 грн; посадовий оклад 401,29 грн; надбавка за вислугу років 176,58 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 40,13 грн; надбавка за особливості проходження служби 442,71 грн; премія 140,45 грн.

Тобто різниця між «фактично виплачено» та «сума рішенню суду» складає 210,10 грн, однак відповідачем додано графу «індексація», яка не має жодного відношення до спору по даній справі, в результаті чого додано 301,28 грн, та у підсумку різниця наведена як « 0». У свою чергу, жодного нарахування та виплати в січні 2020 р. на виконання саме рішення суду від 11.11.2024 по даній справі не здійснено.

Аналогічним чином донарахування здійснено за весь спірний період, в результаті чого нарахована та виплачена сума 214736,07 грн не відповідає розрахунку, що становить 379307,42 грн., а недоплата складає 164571,35 грн.

Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року у справі № 420/22683/23, яке набрало законної сили, відповідачем в повному обсязі не виконано, нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених відповідними законами, у відповідності до судового рішення не проведено.

Згідно із частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами частин першої, четвертої сьомої статі 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Крім того, у порядку частин першої, п`ятої статті 249 КАС України відповідача (боржника) необхідно зобов`язати вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та встановити йому строк для надання відповіді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №420/22683/23 в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.08.2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 роки» станом на 01 січня 2020, 2021, 2022, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати військову частину Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №420/22683/23 шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.08.2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законами України про Державний бюджет України на відповідні 2020, 2021, 2022, 2023 рр. станом на 01 січня 2020, 2021, 2022, 2023 рр., на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

Про вжиті заходи реагування повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання даної окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк