Справа № 200/2651/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року справа №200/2651/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 200/2651/24 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з припинення нарахування та виплати пенсії з 1 лютого 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з непоновлення виплати пенсії через установу банку за заявою від 7 квітня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк» (рахунок № UA9254138);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити заборгованість з пенсії за віком за період з 1 лютого 2024 року по місяць поновлення пенсійної виплати та виплатити її на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк» (рахунок № UA9254138).

Ухвалою суду від 19 липня 2024 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до участі у справі №200/2651/24 в якості другого відповідача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року позов задоволений частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 лютого 2024 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 67 від 12 квітня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк» (рахунок № UA9254138);

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком за період з 1 лютого 2024 року по місяць поновлення пенсійної виплати та виплатити її на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк» (рахунок № UA9254138);

- звернуто до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані правомірністю спірного рішення відповідача 2 від 12.04.2024 року, оскільки заявник особисто не звертався із заявою про поновлення виплати пенсії до територіальних органів ПФУ, звернення подано без використання кваліфікованого електронного підпису.

Оскільки виплата пенсії здійснюється органами ПФУ за місцем фактичного проживання пенсіонера, то ГУПФУ в Закарпатській області уповноважено лише на розгляд конкретної заяви позивача та прийняття відповідного рішення відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1, на підставі чого відповідач 2 не наділений повноваженнями щодо виконання рішення суду, оскільки позивач проживає на території, що обслуговується відповідачем 1.

Судом не враховано висновки Верховного Суду в постанові від 07.06.2024 року у справі № 420/25804/23, згідно яких воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких водночас пов`язане з небезпекою для життя і здоров`я. Повномасштабна війна та погіршення матеріального становища українців завдали суттєвих втрат добробуту мільйонів домогосподарств в Україні. Саме тому підтримка фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави є часто єдиним джерелом доходів - є вкрай важливою для Уряду.

Ухвалою апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 200/2651/24 - повернуто заявнику.

Відповідно до ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

12 січня 2024 року заступником начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на адресу начальника ГУ ПФУ в Донецькій області надіслано лист з інформацією по клієнтам, за рахунками яких суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як один рік. До звіту про пенсіонерів, які одержують пенсію за довіреністю або не одержують пенсію станом на 01 січня 2024 року увійшло прізвище позивача (а.с. 51).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з лютого 2024 року позивачу призупинено перерахування пенсії на поточний рахунок АТ «Ощадбанк» (рішення про припинення виплати пенсії не приймалось).

7 квітня 2024 року позивачем надано заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України №1128 про перерахунок пенсії «поновлення виплати» з відповідним пакетом документів (а.с. 63).

Зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що передбачено пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058 затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12 квітня 2024 року № 67 відмовлено позивачу в перерахунку щодо поновлення виплати пенсії відповідно до заяви від 07 квітня 2024 року.

Рішення обґрунтовано тим, що заявник особисто не звернувся із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України, а звернення подано без використання віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» підстави для поновлення виплати пенсії за віком відсутні (а.с. 52).

Згідно п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Основними завданнями головного управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення, загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, осіб, які мають право на пільги, а також отримувачів житлових субсидій; здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; профілактика нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань; проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності та документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів; здійснення контролю за використанням страхувальниками та застрахованими особами страхових коштів; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення).

За ч. 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування (частина друга статті 5 Закону №1058-IV).

Згідно ч. 1 статті 47 №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону №1058-IV.

За ч. 1 статті 49 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, припинення виплати пенсії можливе лише на підставі відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду або за рішенням суду, і лише з підстав, визначених статтею 49 Закону №1058-IV, перелік яких є вичерпним.

12 січня 2024 року заступником начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на адресу начальника ГУ ПФУ в Донецькій області надіслано лист №104.14-20/4600/2024 з інформацією по клієнтам, за рахунками яких суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як один рік. До звіту про пенсіонерів, які одержують пенсію за довіреністю або не одержують пенсію станом на 01 січня 2024 року увійшло прізвище позивача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з лютого 2024 року позивачу призупинено нарахування та виплату пенсії на поточний рахунок АТ «Ощадбанк».

У відзиві на позов Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області вказано, що з 01 лютого 2024 року виплату пенсії позивачу автоматично призупинено на підставі листа філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 12.01.2024 № 104.14-20/4600/2024.

Будь-яких доказів стосовно прийнятого рішення щодо припинення виплати пенсії позивачу відповідно до статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» матеріали справи не містять.

Верховний Суд в постанові від 22 березня 2018 року (справа №243/6391/17) дійшов висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що законами про пенсійне забезпечення, у тому числі Законом № 1058-IV, не передбачено такої підстави для припинення (призупинення) виплати пенсії, як «не проходження фізичної ідентифікації».

Посилання відповідача на підзаконні нормативно-правові акти, як на підставу припинення (призупинення) нарахування та виплати пенсії є необґрунтованими, оскільки суперечать ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України в рішенні від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Стаття 1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.ХІ.1950) з Протоколами №№ 1, 4, 6, 7, 12, 13 та 16, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» з поправками, внесеними відповідно до положень Протоколів № 11, 14 та 15 визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ст. 14 Конвенції визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 липня 2004 року в справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, встановив, що право на отримання пенсії як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Верховний Суд України в постанові від 6 жовтня 2015 року у справі №608/1189/14-а зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право (право на отримання пенсії) незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

Припинення нарахування та виплати пенсії позивачу відбулося не у спосіб, що передбачений законом, і з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині припинення нарахування та виплати позивачу пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі листа філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 12 січня 2024 року №104.14-20/4600/2024 є протиправними та такими, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, яке гарантовано Державою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 лютого 2024 року.

Також, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 67 від 12 квітня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк», з таких підстав.

7 квітня 2024 року позивачем надано заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України №1128 про перерахунок пенсії «поновлення виплати» з відповідним пакетом документів. У заяві зазначено № рахунка: UA04/5001 - АТ «ОЩАДБАНК» - 05263.

Матеріалами справи підтверджено, що зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що передбачено пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058 затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12 квітня 2024 року №67 відмовлено позивачу в перерахунку щодо поновлення виплати пенсії відповідно до заяви від 07 квітня 2024 року.

Рішення обґрунтовано тим, що заявник особисто не звернувся із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України, а звернення подано без використання віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» підстави для поновлення виплати пенсії за віком відсутні.

Згідно п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках № 1596 та п. 1 розділ IV постанови правління Пенсійного фонду України «Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України» № 13-1 передбачено, що заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

За п. 1.8 Порядку № 22-1, а саме днем звернення за … поновленням виплати пенсії, … вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

За матеріали справи позивач 7 квітня 2024 року звертався через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії «поновлення виплати», що передбачає верифікацію особи через кваліфікований електронний цифровий підпис.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не вчинило дій щодо поновлення виплати пенсії позивачу на зазначений ним банківський рахунок за заявою позивача від 7 квітня 2024 року.

Оскільки подана позивачем заява від 07 квітня 2024 року про перерахунок пенсії «поновлення виплати» з документами по суті розглядалась саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області і рішення за №67 від 12 квітня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії приймалось саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, то в даному випадку саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області суд має покласти зобов`язання в частині поновити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк» (рахунок № UA9254138), за заявою позивача від 07 квітня 2024 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу заборгованість з пенсії за віком за період з 01 лютого 2024 року по місяць поновлення пенсійної виплати та виплатити її на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк» (рахунок № UA9254138), суд враховує наступне.

За п. 4.10 Порядку 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, виплати проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Згідно матеріалів справи територіальним органом Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Таким чином, наявні правові підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу заборгованість з пенсії за віком за період з 01 лютого 2024 року по місяць поновлення пенсійної виплати та виплатити її на рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Ощадбанк», оскільки нарахування та виплату заборгованості з пенсії повинен провести територіальний орган ПФУ за місцем фактичного проживання/перебування позивача.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду в постанові від 07.06.2024 року у справі № 420/25804/23, згідно яких воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких водночас пов`язане з небезпекою для життя і здоров`я. Повномасштабна війна та погіршення матеріального становища українців завдали суттєвих втрат добробуту мільйонів домогосподарств в Україні. Саме тому підтримка фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави є часто єдиним джерелом доходів - є вкрай важливою для Уряду, апеляційний суд зазначає наступне.

Висновки Верховного Суду в постанові від 07.06.2024 року у справі № 420/25804/23 стосуються підтримки фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави є часто єдиним джерелом доходів - є вкрай важливою для Уряду. Саме з цією метою Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про здійснення індексації пенсій з 01.03.2023 з обмеженням верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

Отже, висновки касаційного суду не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на інший предмет та характер правовідносин.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справ № 200/2651/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Повний текст постанови складений 2 грудня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко