Справа № 280/8979/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 грудня 2024 року Справа № 280/8979/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови перерахунку пенсії позивачу, виходячи із 55 % сум грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію позивачу виходячи із 55% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 11 липня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачу, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС 2 категорії, було призначено пенсію, виходячи із 55% грошового забезпечення. Проте, згідно з розрахунком станом на 01.01.2008 основний розмір пенсії позивача розраховується з 50% від сум грошового забезпечення. Враховуючи, що відсоток, з якого була призначена позивачу пенсії є незмінною величиною, та не може бути зменшений під час проведення подальших перерахунків пенсії, дії відповідача щодо зменшення відсотку розміру пенсії позивача є протиправними. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що Законом України Про внесення змін до деяких змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців від 04 квітня 2006 року внесено зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, якими не передбачено збільшення пенсії за вислугу років (на 5 та 10 %) учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби. Вказані положення Конституційним Судом України неконституційними не визнавались. Оскільки діючим законодавством з 07.12.2022 не передбачається можливість збільшення пенсій особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, на 5 % грошового забезпечення, відповідач правомірно обраховує розмір пенсії позивача виходячи з 50 % грошового забезпечення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує з 22.06.2001 пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Під час призначення пенсії, відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого було розраховано пенсію позивача встановлено - 55% (з урахуванням 5% як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії).

11.07.2024 представник позивача звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії позивача виходячи із 55% сум грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 12.08.2024 повідомило позивача про те, що в статті 13 Закону визначено, що особи мають право на пенсію у розмірі 50% грошового забезпечення за вислугу 20 років, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 % відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років встановлюється 3% відповідних сум грошового забезпечення. З урахуванням повноважень, наданих Законом, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з війстькової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на підставі якої проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 у розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону. Таким чином виплата пенсії проводиться у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для перерахунку відстуні.

Не погоджуючись зі зменшенням відсотку розміру пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 01.01.1992 (далі -Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 13 Закону №2262- ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Разом з тим, з набуттям чинності 29.04.2006 Законом № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаної вище 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорій 2, 3 і 4.

За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна дійти висновку, що лише з 29.04.2006 при реалізації права громадян на призначення пенсії за наведеним Законом №2262-ХІІ, підлягала застосування стаття 13 Закону 2262-ХІІ в редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вищевказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.

Водночас, наведеними нормами не регулюється питання проведення перерахунку вже призначених до 29.04.2006 пенсій, при цьому, порядок перерахунок призначених пенсій врегульований спеціальною нормою - ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, призначення пенсії вперше та перерахунок уже призначеної пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення, а прийняті нормативно-правові акти та Закони не мають зворотної дії в часі за нормами Конституції України, а їх застосування під час перерахунок вже призначених пенсій є таким, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Отже, при перерахунку пенсії позивача застосуванню підлягає відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого відбулося призначення позивачеві пенсії, тобто 55% грошового забезпечення, що також узгоджується і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2024 прийнятої у справі №600/5367/23-а зробив висновок про те, що застосування органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

У цій же постанові Верховний Суд зазначив про відсутність підстав для врахування у спірних відносинах висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 березня 2019 року у справі №275/383/17 та від 30 грудня 2021 року у справі №404/5869/16-а.

Враховуючи наведене, відповідач при перерахунку пенсії позивача не мав правових підстав застосовувати зворотну дію Закону в часі та зменшувати відсотковий розмір уже призначеної пенсії з 55% сум грошового забезпечення до 50% за нормами ст.13 Закону №2262-ХІІ без врахування 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорій 2, 3 і 4, оскільки вказані норми набули чинності лише з 29.04.2006 та стосувалися призначення пенсій вперше, а не перерахунку призначеної позивачу з 22.06.2001 пенсії, тобто призначеної до 29.04.2006.

Отже, відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивача протиправно зменшив загальний розмір відсотку грошового забезпечення, з якого розрахована його пенсія з 55% до 50%, застосувавши норми законодавства України чинні на момент проведення такого перерахунку, що суперечить вищенаведеним вимогам та ст. 58 Конституції України.

Згідно до ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005р. прийшов до висновків, що скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена. Отже положення ч. 3 ст. 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Зазначеної правової позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а та Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі №175/1665/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, відповідач, всупереч наведених норм чинного законодавства, висновків Конституційного Суду України та Верховного Суду, протиправно зменшив відсотковий розмір пенсії позивача з 55% на 50%, внаслідок чого суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи із 55% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою - з 11 липня 2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи із 55% сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із 55% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою - з 11 липня 2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова