Справа № 299/6737/24
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6737/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

з участю секретаря судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови за №156 від 08.08.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, складеною з порушенням встановленої процедури та такою, що підлягає скасуванню. Так, 08 серпня 2024 року відповідачем було складено постанову №156 притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. Постанова мотивована тим, що позивач, 07.04.2000 року на підставі ст.15 п.5 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» переданий на військовий облік військозобов`язаних згідно протоколу ВЛК №3 від 07.04.2000 року; станом на момент зверненя до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 на військовий облік військозобов`язаних не взятий у зв`язку з тим, що останній до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не звертався та відповідно не отримував військово-обліковий документ, чим порушив ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», та вимоги правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. В контексті правопорушення передбаченого ст. 210 КУпАП та обставин справи слід зазначити, що протиправного характеру поведінка ОСОБА_1 набуває після закінчення встановленого законом строку для постановки на військовий облік. В той же час слід зазначити, що поведінка позивача мала протиправний характер у період з квітня 2000 року по 06 серпня 2024 року (дата звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В 2000 році позивач закінчив ВУЗ і дійсно звернувся в тодішній військомат для взяття на військовий облік. Після проходження цього порядку взяття на облік позивач вважав, що він стоїть на обліку.

З 04.06.2009 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з необхідністю постійного догляду за матір`ю, останні 11 років проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

10.07.2024 року позивач уточнив свої дані щодо виконання військового обов`язку шляхом реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Витяг №12024.

06.08.2024 позивач звернувся до відповідача з метою звірки облікових даних та з`ясування порядку отримання відстрочки від мобілізації за пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач здійснює постійний догляд за своєюматір`ю, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка має інвалідністьпершої групи (підгрупа «Б») довічно, що підтверджується: довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №489136 від 16.04.2020 року, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , Повідомленням про призначення компенсації фізичним особам ( ОСОБА_1 ), які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі №177 від 07.09.2023 року, Актом про встановлення факту здійснення ОСОБА_1 постійного догляду від 28.08.2024 року.

Крім того, відповідачем не встановлювалися обставини та причини ймовірного правопорушення, факт того чи підлягає позивач притягненню до адмінвідповідальності, не встановлювались обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому просить визнати оскаржувану постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Відповідач, отримавши позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, подав до суду відзив, в якому ствержує, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та має перебуває на військовому обліку, на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України» в частині виконання військового обов`язку, що включає обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці. Заявлені позовні вимоги відповідач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повнстю та просить суд такі задоволити.

Представник відповідача в судве засідання не з`явився, однак подав до суду письмовий відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що у задоволенні заявленого позову просить суд відмовити.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на таку, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 серпня 2024 року відповідачем було складено постанову №156 притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. Постанова мотивована тим, що позивач, 07.04.2000 року на підставі ст.15 п.5 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» переданий на військовий облік військозобов`язаних згідно протоколу ВЛК №3 від 07.04.2000 року; станом на момент зверненя до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 на військовий облік військозобов`язаних не взятий у зв`язку з тим, що останній до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не звертався та відповідно не отримував військово-обліковий документ, чим порушив ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», та вимоги правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. В контексті правопорушення передбаченого ст. 210 КУпАП та обставин справи слід зазначити, що протиправного характеру поведінка ОСОБА_1 набуває після закінчення встановленого законом строку для постановки на військовий облік. В той же час слід зазначити, що поведінка ОСОБА_1 мала протиправний характер у період з квітня 2000 року по 06 серпня 2024 року (дата звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В 2000 році позивач закінчив ВУЗ і дійсно звернувся в тодішній військомат для взяття на військовий облік. Після проходження цього порядку взяття на облік позивач вважав, що він стоїть на обліку.

З 04.06.2009 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з необхідністю постійного догляду за матір`ю, останні 11 років проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

10.07.2024 року позивач уточнив свої дані щодо виконання військового обов`язку шляхом реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі пизовників, військовозобов`язаних та резервістів, Витяг №12024.

06.08.2024 позивач звернувся до відповідача з метою звірки облікових даних та з`ясування порядку отримання відстрочки від мобілізації за пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач здійснює постійний догляд за своєюматір`ю, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка має інвалідністьпершої групи (підгрупа «Б») довічно, що підтверджується: довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №489136від 16.04.2020 року, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , Повідомленням про призначення компенсації фізичним особам ( ОСОБА_1 ), які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі №177 від 07.09.2023 року, Актом про встановлення факту здійснення ОСОБА_1 постійного догляду від 28.08.2024 року.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України"особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 08.08.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2ст. 235 КУпАП).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

У відповідності до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно звимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Суд зазначає, що необхідно мати сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення та які є необхідними та достатніми для притягнення до юридичної відповідальності.

Відповідачем, на якого законодавством покладено обов`язок доказування у даній категорії справ, не доведено наявність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, виключає склад адміністративного правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано достатньо доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Вирішуючи позов з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП-задовольнити.

Постанову №156 від 08 серпня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 ,- скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 МОУ, АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 ), судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта