Справа № 440/7379/24
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7379/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням служби, за період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року та період перебування у відпустці за станом здоров`я, рекомендований довідкою ВЛК №219 від 11.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням служби, за період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року та період перебування у відпустці за станом здоров`я, рекомендований довідкою ВЛК №219 від 11.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби, ОСОБА_1 , 07.12.2023 року отримав поранення. Відповідно до первинної медичної карти Форми 100 07.12.2023 року отримав первинну медичну допомогу. У зв`язку з отриманням бойового поранення (07.12.2023р.) ОСОБА_1 проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно до Виписки № 20027 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 08.12.2023 по 12.12.2023 р. Відповідно до Виписки № 339988 ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 12.12.2023 по 20.12.2023 р. Відповідно до Виписки № 5507 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.12.2023 по 10.01.2024 р. Відповідно до Виписки № 572 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 14.02.2024 по 29.02.2024 р. Відповідно до Довідки №476 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 01.03.2024 по 21.03.2024 р.

Відповідно до Довідки ВЛК №219 від 11.01.2024 року: травма, ТАК, пов`язана з проходженням служби. Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року поранення кваліфікується як тяжке. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ Потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів. У періоди стаціонарного лікування з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року, та період перебування у відпустці за станом здоров`я, рекомендований довідкою ВЛК №219 від 11.01.2024 року, ОСОБА_1 не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного з проходженням служби, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періодам стаціонарного лікування.

Ухвалою суду від 24.06.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення до суду у цій справі, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7379/24, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

25.09.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено, що ознайомившись з вказаним позовом військова частина НОМЕР_1 вважає, що позовні вимоги позивача є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. До наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці. Додаткова винагорода позивачу не була виплачена у зв`язку з невключенням позивача до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, а тому поновлення порушених прав позивача повинно здійснюватись шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 на включення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди. А тому, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 в частині ненарахування та невиплати позивачу за спірний період додаткової винагороди є передчасними. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 вересня 2024 року №3461 позивач був включений до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період з 08 грудня 2023 року по 11 лютого 2024 року та з 14 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року. Виплата винагороди буде здійснена після надходження відповідних бюджетних асигнувань. А тому на даний час у справі №440/7379/24 відсутній предмет спору.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, ОСОБА_1 , 07.12.2023 року отримав поранення.

Відповідно до первинної медичної карти Форми 100 07.12.2023 року отримав первинну медичну допомогу.

У зв`язку з отриманням бойового поранення (07.12.2023р.) ОСОБА_1 проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до Виписки № 20027 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 08.12.2023 по 12.12.2023 р. Відповідно до Виписки № 339988 ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 12.12.2023 по 20.12.2023 р. Відповідно до Виписки № 5507 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.12.2023 по 10.01.2024 р.

Відповідно до Виписки № 572 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 14.02.2024 по 29.02.2024 р. Відповідно до Довідки №476 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 01.03.2024 по 21.03.2024 р.

Відповідно до Довідки ВЛК №219 від 11.01.2024 року: травма, ТАК, пов`язана з проходженням служби. Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року поранення кваліфікується як тяжке. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням служби, за період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року та період перебування у відпустці за станом здоров`я, рекомендований довідкою ВЛК №219 від 11.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (надалі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

За приписами частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1-2 постанови №168 у редакції постанови КМ України від 09.08.2023 №836 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

У абзаці шістнадцятому пункту 2 розділу І Порядку №260 (у редакції згідно з наказом Міністерства оборони від 25.01.2023 №44) визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Крім того, наказом Міністерства оборони від 25.01.2023 №44 Порядок №260 доповнено розділом XXXIV. Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, пунктами 10, 11 якого передбачено, що У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер); захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності; у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

У цій справі спір стосується наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови №168 за період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року.

Суд враховує, що встановлена постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Як вище зазначено, у зв`язку з отриманням бойового поранення (07.12.2023р.) ОСОБА_1 проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до Виписки № 20027 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 08.12.2023 по 12.12.2023 р. Відповідно до Виписки № 339988 ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 12.12.2023 по 20.12.2023 р. Відповідно до Виписки № 5507 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.12.2023 по 10.01.2024 р.

Відповідно до Виписки № 572 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 14.02.2024 по 29.02.2024 р. Відповідно до Довідки №476 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 01.03.2024 по 21.03.2024 р.

Відповідно до Довідки ВЛК №219 від 11.01.2024 року: травма, ТАК, пов`язана з проходженням служби. Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року поранення кваліфікується як тяжке. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

З аналізу вищевикладеного випливає, що позивач у період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за весь час (періоди) перебування на лікуванні або у відпустці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Водночас відповідачем вказані кошти не виплачено позивачу, проте, відповідач у відзиві на позов зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 вересня 2024 року №3461 позивач був включений до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період з 08 грудня 2023 року по 11 лютого 2024 року та з 14 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що виплата винагороди буде здійснена після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

Разом з тим, суд зазначає, що відсутність бюджетних асигнувань у відповідача не може бути підставою для відмови у виплаті позивачу додаткової винагороди за спірний період.

Крім того, суд зазначає, що позивач має право на виплату додаткової винагороди відповідно до постанови №168 за період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024 року, а не як помилково зазначає відповідач за період з 08 грудня 2023 року по 11 лютого 2024 року та з 14 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди за спірний період не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та спростовані вищенаведеним.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки цей спір стосувався виплати грошового забезпечення військовослужбовцю.

Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травмування, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період із 08.12.2023 по 10.01.2024 та з 14.02.2024 по 21.03.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова