Справа № 280/9543/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Справа № 280/9543/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача провести нарахування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її виплату.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у серпні 2024 року вона звернулася до відповідача з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, відповідно пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що відповідачем було відмовлено у призначенні їй грошової допомоги з посиланням на те, що надана позивачем довідка 07.06.2024 №03-06/278 не відповідає встановленим вимогам, оскільки не містить усієї необхідної інформації, яка підтверджує право на отримання грошової допомоги. Разом з тим, позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки надані документи, у т.ч. трудова книжка, підтверджують наявність необхідного стажу для призначення одноразової грошової допомоги. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач з 03.02.2024 отримує пенсію за віком, призначену відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначає, що з аналізу наведених норм законодавства можна дійти висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Представник відповідача зазначає, що підстави для нарахування та виплати позивачу визначеної пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком - відсутні, оскільки обов`язковим документом для визначення права на зазначений вид грошової допомоги є довідка про періоди роботи, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з зазначенням інформації про: наявність відпусток без збереження заробітної плати та відпусток на час догляду за дитиною до трьох років; також довідка повинна містити посилання на первинні документи (накази, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати тощо). Відповідач зазначає, що оскільки належної довідки позивачем не надано, то підстави для призначення одноразової допомоги відсутні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 03.02.2024 отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У серпні 2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області позивачу відмовлено у призначення грошової допомоги з посиланням на те, що довідку від 07.06.2024 №03-06/278, яку позивачка долучила до звернення, не можливо взяти до уваги, оскільки інформація про період роботи, який в ній зазначена не містить повної інформації щодо перебування у відпустці без збереження заробітної плати та у відпустці на час догляду за дитиною до трьох років, довідка складена без посилання на первинні документи (накази, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, тощо).

Позивач, не погодившись з відмовою у виплаті грошової допомоги, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

В даному випадку судом встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначені грошової допомоги стало те, що надана позивачем довідка Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області від 07.06.2024 №03-06/278 не може бути взята до уваги, оскільки інформація про період роботи, яка в ній зазначена не містить повної інформації щодо перебування у відпустці без збереження заробітної плати та у відпустці на час догляду за дитиною до трьох років; довідка складена без посилання на первинні документи (накази, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати тощо).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить інформацію про те, що позивач працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема на посаді вчителя закладу загальної середньої освіти Мелітопольської гімназії №25 Мелітопольської міської ради Запорізької області з 01.09.1991, а відповідно має понад 30 років спеціального стажу.

При цьому, орган ПФУ під час розгляду заяви позивачки про виплату одноразової винагороди, жодних зауважень щодо правильності оформлення трудової книжки та достовірності викладеної в ній інформації не висловлював.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 8 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону: трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення», від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Отже, відповідно до підпункту 8 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, подання уточнюючої довідки вимагається лише у разі коли у трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, яка підтверджує право на отримання одноразової грошової допомоги.

В даному випадку, трудова книжка позивача містить необхідну інформацію, а відповідно подання уточнюючої довідки не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачу протиправно було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 нарахування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та здійснити її виплату.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова