Справа № 520/26499/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 р. № 520/26499/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під.2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх), які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, з 01.02.2022 з обмеженням її граничним розміром;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24 зі збереженням індексацій відповідно до положень постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168, від 23.02.2024 №185 з урахуванням рішень Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 по справі №820/3654/18, від 31.08.2021 по справі №520/13887/21, від 15.09.2022 по справі №520/6359/22 та від 11.10.2023 по справі №520/20379/23 з 01.02.2022 виходячи з показника 90% грошового забезпечення без обмеження граничним розміром.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно перераховано пенсію позивача з 01.02.2022, виходячи з 70% грошового забезпечення за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 з обмеженням її граничним розміром, що порушує його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 26.09.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 20.09.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 26.09.2024 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 26.09.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з 01.09.2005.

Розмір пенсії позивача при її призначенні складав 90% відповідних сум грошового забезпечення (вислуга років - 36).

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, з 01.01.2018 позивачу було проведено перерахунок пенсії. Проте, одночасно з цим здійснено зменшення розміру пенсії з показника 90% грошового забезпечення до показника 70% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 по справі №820/3654/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 протиправними, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити позивачеві пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі №520/2360/21, що набрало чинності 18.06.2021, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії позивача в розмірі грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_3 в довідці від 18.01.2021 №ФХ-114143 з 01.04.2019, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити позивачеві пенсію в розмірі грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_3 в довідці від 18.01.2021 №ФХ-114143 з 01.04.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 по справі №520/13887/21, яке набрало чинності 18.11.2021, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у зменшенні основного розміру пенсії позивача з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.04.2019 та обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 протиправними, а також зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити позивачеві пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення з 01.04.2019, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.04.2019, з урахуванням виплачених сум, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.04.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 по справі №520/6359/22, яке набрало чинності 18.10.2022, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні позивачеві основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при її перерахунку у зв`язку з індексацією з 01.03.2022 та обмеженні позивачу пенсії максимальним розміром з 01.03.2022 та з 01.07.2022, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити позивачеві пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 та з 01.07.2022.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі №520/20379/23, що набрало чинності 11.11.2023, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачеві у виплаті пенсії з 01.03.2023 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження максимальним розміром, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області виплатити позивачу пенсію з 01.03.2023 з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі №520/9938/23, яке набрало чинності 11.10.2023, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у невнесенні відомостей щодо відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби не менш ніж 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; щомісячної премії - не менш ніж 35 відсотків; відсоткового розміру доплати за науковий ступінь - 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу в довідку від 01 березня 2023 №ФХ-114143 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022, а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 59 Закону України «Про вищу освіту», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 18.01.2022 №248/269, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 по справі №520/11593/22, із зазначенням відомостей про розмір посадового окладу - 12110,00 грн., окладу за військовим званням (полковник) - 2080,00 грн., надбавки за вислугу років 50% - 7095,00 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1816,50 грн. та із обов`язковим зазначенням відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, а саме: відомостей щодо відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби - не менш ніж 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; щомісячної премії - не менш ніж 35 відсотків; відсоткового розміру доплати за науковий ступінь - 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 пенсії позивача.

На виконання вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 видано довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 10.11.2023 №ФХ-114143, яку направлено на адресу відповідача для здійснення перерахунку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, що набрало чинності 02.08.2024, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від ФХ-114143 від 10.11.2023, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від ФХ-114143 від 10.11.2023 , з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду відповідач провів з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від ФХ-114143 від 10.11.2023, проте, одночасно з цим, відповідачем здійснено зменшення розміру пенсії з показника 90% грошового забезпечення до показника 70% грошового забезпечення.

Так, станом на 01.02.2022 основний розмір пенсії позивача склав: 32213,48 грн. (70% грошового забезпечення у розмірі 46019,25 грн.).

Проте, до виплати ГУПФУ призначив позивачу пенсію з 01.02.2022 року в розмірі 19340,00 грн., із застосуванням обмеження максимального розміру у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження її розміру виходячи з 90% грошового забезпечення з 01.02.2022.

Проте, листом №2000-0203-8/150751 від 23.08.2024 відповідач повідомив, що рішення суду виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Оскільки рішенням суду зобов`язань щодо встановлення розміру пенсії 90% від суми грошового забезпечення на головне управління не покладено, з 01.02.2022 встановлено норму пенсії відповідно до ст.13 Закону у розмірі 70% грошового забезпечення. Після перерахунку на виконання рішення суду підсумок пенсії встановлено у межах максимального розміру, визначеного законом. А тому, підстави для проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Щодо позовних вимог у частині перерахунку та виплати пенсії позивачу у розмірі 90% грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років, її розмір складав 90% від грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" неодноразово змінювалась в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців врегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Вказана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Щодо позовних вимог у частині перерахунку та виплати пенсії позивачу без обмеження граничним розміром, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року визначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб,

які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 року.

Верховний Суд у постанові по справі №620/3297/18 від 06.12.2022 дійшов наступного правового висновку.

"Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI."

Такий правовий висновок міститься також у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, Конституційний Суд України, Рішенням № 7-р(ІІ)2022 від 12.10.2022 року, визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

У спірних правовідносинах, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, яке набрало чинності 02.08.2024, відповідач провів з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від ФХ-114143 від 10.11.2023, проте, одночасно з цим, відповідачем здійснено зменшення розміру пенсії з показника 90% грошового забезпечення до показника 70% грошового забезпечення.

Так, станом на 01.02.2022 основний розмір пенсії позивача склав: 32213,48 грн. (70% грошового забезпечення у розмірі 46019,25 грн.).

Проте, до виплати ГУПФУ призначив позивачу пенсію з 01.02.2022 року в розмірі 19340,00 грн., із застосуванням обмеження максимального розміру у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з огляду на викладене, відповідачем протиправно застосовано обмеження максимальним розміром пенсії після проведення перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача на пенсійне забезпечення є задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії позивача, виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, з 01.02.2022 з обмеженням її граничним розміром та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію позивачу за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, з 01.02.2022 виходячи з показника 90% грошового забезпечення без обмеження граничним розміром.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію позивачу зі збереженням індексацій відповідно до положень постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168, від 23.02.2024 №185 з урахуванням рішень Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 по справі №820/3654/18, від 31.08.2021 по справі №520/13887/21, від 15.09.2022 по справі №520/6359/22 та від 11.10.2023 по справі №520/20379/23, суд відмовляє, оскільки такі вимоги є передчасними та заявлені на майбутнє.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх), які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, з 01.02.2022 з обмеженням її граничним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2023 №ФХ-114143 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 по справі №520/3472/24, з 01.02.2022 виходячи з показника 90% грошового забезпечення без обмеження граничним розміром.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судових витрат в розмірі 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) грн. 34 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 02.12.2024, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко