Справа № 380/15012/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

26 листопада 2024 року м. Львівсправа № 380/15012/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Давид О.Ю., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

третьої особи на стороні позивача-1 не прибув

третьої особи на стороні позивача-2 не прибув

відповідача: представник Гордєєва О.В.

третьої особи на стороні відповідача-1: представник Медвідь В.О.

третьої особи на стороні відповідача-2: представник Старий Р.А.

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника третьої особи на стороні відповідача-1 від 29 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі № 380/15012/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемшини, 29», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Львівського національного університету імені Івана Франка, Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемшини, 29» (Позивач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 (Третя особа на стороні позивача-1), ОСОБА_2 (Третя особа на стороні позивача-2) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської міської ради (Відповідач-1), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Львівського національного університету імені Івана Франка (Третя особа на стороні відповідача-1), Львівської обласної державної адміністрації (Третя особа на стороні відповідача-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради при прийнятті рішення, оформленого протоколом № 43 засідання комісії від 26 квітня 2024 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформленого протоколом № 43 засідання комісії від 26 квітня 2024 року;

- провести розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані дії та рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради є протиправними, оскільки комісія порушила процедуру проведення засідання, не врахувала тієї обставини, що залишаються чинними ухвали Львівської міської ради від 12 грудня 2019 року № 6015 «Про внесення змін до ухвал міської ради щодо розміщення дитячих та спортивних ігрових майданчиків на території м. Львова» (додаток № 3 «Перелік дитячих та спортивних ігрових майданчиків на території Личаківського району» та від 29 грудня 2020 року № 27 «Про затвердження переліку проєктів-переможців громадського бюджету м. Львова на 2021 рік», і надалі формування земельної ділянки та її затвердження може утруднити виконання зазначених ухвал та доступ дітей мешканців мікрорайону до дитячого майданчика.

Крім того, на переконання позивача, комісія не надала оцінки тому, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 04 травня 2024 року № 21/0/5-24 надано Львівському національному університету імені Івана Франка дозвіл на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель орієнтовною площею 5,0558 га, а ухвалою Львівської міської ради від 28 березня 2024 року № 4685 надано Львівському національному університету імені Івана Франка дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,8685 га на АДРЕСА_1 для обслуговування будівель закладів освіти за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови. Тобто, двома органами місцевого самоврядування надано дозвіл на розробку проекту відведення на одну й цю ж земельну ділянку, різних площ, й одночасно існують два правовстановлюючі документи щодо розробки технічної документації на одну земельну ділянку.

Також позивач покликається на те, що протиправність дій комісії полягає у недотриманні процедури погодження меж земельної ділянки, а також на наявність в діях комісії низки порушень вимог законодавства, а тому рішення узгоджувальної комісії, оформлене протоколом № 43 засідання комісії від 26 квітня 2024 року, є незаконним та порушує права мешканців суміжної земельної ділянки, інтереси яких представляє ОСББ «Черемшини, 29».

З огляду на вказане заявлений позов просить задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Цією ж ухвалою залучено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, та залучено Львівський національний університет імені Івана Франка, Львівську обласну державну адміністрацію до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

14 жовтня 2024 року відповідач подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Львівська міська рада діяла відповідно до чинного законодавства, правових підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки відповідач жодним чином не порушив права позивача, діяв в межах наданих повноважень, а тому у задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю заявлених позовних вимог.

Представник третіх осіб на стороні позивача-1, 2 подала через систему «Електронний суд» пояснення, відповідно до змісту яких заявлений позов просить задовольнити повністю.

29 жовтня 2024 року представник третьої особи на стороні відповідача-1 подав через електронну адресу суду клопотання від 29 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі.

Указане клопотання мотивоване тим, що 13 вересня 2024 року Львівський національний університет імені Івана Франка зареєстрував за собою право постійного користування земельною ділянкою площею 4,9044 га, кадастровий номер :05:003:0063, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на від 13 вересня 2024 року за індексним номером витягу 394825626. Отже, після прийняття відповідачем спірного, на думку позивача, рішення відбулися події, які вплинули на предметну підсудність справи. Зокрема, акт Львівської обласної державної адміністрації про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки був реалізований, фактично вичерпав свою дію та став підставою для надання земельної ділянки у постійне користування Львівському національному університету імені Івана Франка. Тож у Львівського національного університету імені Івана Франка виникло речове право на земельну ділянку (право постійного користування), кадастровий номер :05:003:0063 за адресою АДРЕСА_1 . За наведених обставин у цій справі наявний спір про право, який стосується набутого Львівським національним університетом імені Івана Франка речового права постійного користування на вказану земельну ділянку.

З огляду на наведене просить суд закрити провадження у цій справі відповідно до пункту першого частини першої статті 236 КАС України.

У судове засідання, призначене на 26 листопада 2024 року, позивач та треті особи на стороні позивача-1, 2 не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, заяв (клопотань) про розгляд справи без участі чи про відкладення вказаного судового засідання не подавали.

Представники відповідача, третьої особи на стороні відповідача-1, третьої особи на стороні відповідача-2 клопотання представника третьої особи на стороні відповідача-1 від 29 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі підтримали, просили його задовольнити.

Вирішуючи клопотання представника третьої особи на стороні відповідача-1 від 29 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі, суд ураховує таке.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд відзначає, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства: цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Під час визначення предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні ураховувати права та/або інтереси, за захистом яких звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, їх зміст та правову природу.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення насамперед майнового приватного права чи інтересу.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (стаття 19 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій; на публічно-правові спори, у тому числі на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, пунктом шостим частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі також ГПК України) визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

У абзаці п`ятому пункту восьмого постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 813/1009/17 зазначено, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Право постійного користування земельною ділянкою визначено статтею 92 Земельного кодексу України, частиною першою якої передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Пунктом «ґ» частини другої цієї ж статті визначено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема заклади освіти незалежно від форми власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У аспекті викладеного суд відзначає, що предметом оскарження у цій є дії Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради при прийнятті рішення, оформленого протоколом № 43 засідання комісії від 26 квітня 2024 року, а також рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформлене протоколом № 43 засідання комісії від 26 квітня 2024 року.

Вказаним рішенням узгоджувальної комісії вирішено погодити межі земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, оскаржувані позивачем у цій справі дії та рішення відповідача стосуються земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Своєю чергою, розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 10 вересня 2024 року за № 12/0/5-24 «Про надання в постійне користування земельної ділянки» зобов`язано: 1) передати в постійне користування Львівському національному університету імені Івана Франка земельну ділянку площею 4,9044 га (кадастровий номер :05:003:0063, КВЦПЗ 03.2), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; 2) Львівський національний університету імені Івана Франка зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою в установленому законом порядку.

13 вересня 2024 року Львівський національний університет імені Івана Франка зареєстрував за собою право постійного користування земельною ділянкою площею 4,9044 га (кадастровий номер :05:003:0063), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав від 13 вересня 2024 року, індексний номер витягу 394825626.

З наведеного слідує, що з 13 вересня 2024 року у Львівського національного університету імені Івана Франка виникло речове право на земельну ділянку площею 4,9044 га (кадастровий номер :05:003:0063), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , а саме право постійного користування такою земельною ділянкою.

Отож, в результаті видання головою Львівської обласної державної адміністрації розпорядження від 10 вересня 2024 року за № 12/0/5-24 «Про надання в постійне користування земельної ділянки» Львівський національний університет імені Івана Франка набув речове право на земельну ділянку, якої стосуються оскаржувані позивачем у цій справі дії та рішення відповідача, тому цей спір стосується приватноправових відносин і з огляду на положення пункту шостого частини першої статті 20 ГПК України та з урахуванням суб`єктного складу сторін спору підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зважаючи на викладене, оскільки цей спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, а такий підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, то провадження у цій справі належить закрити на підставі пункту першого частини першої статті 238 КАС України.

З огляду на зазначене клопотання представника третьої особи на стороні відповідача-1 від 29 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із пунктом п`ятим частини першої статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10 липня 2024 року № 256.

З огляду на наведене правове регулювання судовий збір, сплачений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемшини, 29» відповідно до платіжної інструкції від 10 липня 2024 року № 256 у сумі 3028,00 грн, належить повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-246, 250, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника третьої особи на стороні відповідача-1 від 29 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі № 380/15012/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемшини, 29» (вул. М. Черемшини, 29, м. Львів, 79014), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) до Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Львівського національного університету імені Івана Франка (вул. Університетська, 1, м. Львів, 79000), Львівської обласної державної адміністрації (вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Судовий збір, сплачений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемшини, 29» (вул. М. Черемшини, 29, м. Львів, 79014, ) відповідно до платіжної інструкції від 10 липня 2024 року № 256 у сумі 3028,00 грн, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна