Справа № 480/8503/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Суми Справа № 480/8503/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін та процесуальні дії вчинені судом.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 15 від 21.07.2023 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгового стажу і недосягненням пенсійного віку; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача на заводі КП ''Шосткинський казенний завод ''Зірка'': з 07.07.1993 по 20.10.1999 на посаді протиральник-промивальник виробництва № 5 (відповідно до довідки № 724 від 10.12.2020), з 07.10.2014 по 24.06.2019 на посаді зливальник-розливальник вибухонебезпечної продукції (відповідно до довідки № 126 від 26.06.2019); зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1), з дня подання заяви 13.07.2023, відповідно до п. ''а'' ч. 1 ст. 13 ЗУ ''Про пенсійне забезпечення'', провести нарахуання та здійснити виплату призначеної пенсії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач застосував норму ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', а не норму ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' в частині визначення віку, з якого позивач має право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1. Також відповідач не зарахував весь період роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1. У зв`язку чим протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

11.08.2023 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін.

Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановлені судом фактичні обставини.

Позивач 15.10.1973 р.н., що підтверджується записом у паспорті (а.с.6).

Згідно з записами у трудовій книжці позивача за № 4-7, 33-35, позивач: у період з 07.07.1993 до 20.10.1999 працювала протиральником-промивальником виробництва № 5 Шосткинського заводу ''Імпульс''; у період з 07.10.2014 до 24.06.2019 працювала зливальником-розливальником вибухонебезпечної продукції 4 розряду з виробництва піроксиліну та колоксиліну цеху № 1 КП ''Шосткинський казенний завод ''Зірка'' (з.б.а.с.10,13).

13.07.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.7).

Відповідач прийняв рішення від 21.07.2023 № 15 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. У вказаному рішенні зазначено: страховий стаж позивача - 27 років 5 місяців 26 дні; пільговий за Списком № 1 - 4 роки 9 місяців 25 днів. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи згідно з довідками від 10.12.2020 № 724 та від 25.06.2019 № 126 (а.с.8).

Позивач не погодився з вказаним рішенням відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Висновки суду та їх мотиви.

1. Щодо зарахування періодів до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Нормою ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону про страхування).

За статтею 56 Закону ''Про пенсійне забезпечення'' до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також період одержання допомоги по безробіттю.

Статтею 62 Закону про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно з п.1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тому необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи довідками виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до п.1 порядку, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Тому саме на адміністрацію підприємства, а не позивача, покладено обов`язок провести атестацію робочого місця.

Як вже зазначалось, в трудовій книжці позивача містяться записи за №№ 4-7, 33-35, відповідно до яких: у період з 07.07.1993 до 20.10.1999 позивач працювала протиральником-промивальником виробництва № 5 Шосткинського заводу ''Імпульс''; у період з 07.10.2014 до 24.06.2019 працювала зливальником-розливальником вибухонебезпечної продукції КП ''Шосткинський казенний завод ''Зірка''. Саме такі періоди роботи були зазначені у довідках 10.12.2020 № 724 та від 25.06.2019 № 126.

Згідно з п.1 розділу ІХ Списку № 1, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (чинного у період з 07.07.1993 по 10.03.1994) роботи робітників та інженерно-технічних працівників, зайнятих повний робочий день у виробництві вибухових речовин відносяться до Мписку № 1.

Відповідно до п.54ж розділу ІХ списку № 1, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 № 162 (чинного у період з 11.03.1994 до 20.10.1999) роботи робітників, керівниів і спеціалістів, зайнятих повний робочий день у технологічному процесі і на ремонті у виробництвах вибухових речовин, а також при відпрацюванні нових технологій цих виробництв відносяться до Списку № 1.

Працівники, зайняті у технологічному процесі, а також ремонтом під час приготування піроксиліну, розчинів гіпохлориту, бучення, промивання, відбілювання і сушіння, а також робітники, майстри та старші майстри, зайняті у технологічному процесі виробництва колоксиліну, крім робітників, зайнятих відбілюванням, сушінням, промиванням лінта, нейтралізацією вод і приготуванням водопом`якшувальних розчинів віднесені до Списку № 1 (підрозділ 4 розділу ІХ списку № 1, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 № 36 та підрозділ 4 розділу ІХ списку № 1, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2016 № 461).

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць роботодавцем не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається саме на роботодавця, а не працівника. Контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі Держпраці, а не працівник.

Отже, на підставі записів у трудовій книжці періоди її роботи з 07.07.1993 до 20.10.1999 та з 07.10.2014 до 24.06.2019 повиннні бути зараховані до пільгового стажу позивача за Списком № 1, оскільки позивач виконував роботи на виробництві вибухових речовин, які передбачені відповідними постановами.

2. Щодо умов для призначення пенсії за Списком № 1.

Приписами ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення встановлено право виходу на пенсію за віком для чоловіків - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, і для жінок - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

В той же час, згідно з пунктом "а" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Законом про внесення змін № 2132-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення вік набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 45 років до 50 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 2132-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII.

У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п. "а" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для жінок після досягнення 45 років (за наявності загального - 15 р., та пільгового стажу роботи - 7 р. 6 м.) та право на пенсію зі зменшенням 55-річного пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожен рік роботи за Списком № 1, у разі якщо стаж роботи за списком складає менше половини від передбаченого законом.

В той же час, діючі на час виникнення спірних правовідносин норми ст. 25 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, встановлювали право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для жінок після досягнення 50 років (за наявності загального - 20 р., та пільгового стажу роботи - 7 р. 6 м.) та право на пенсію зі зменшенням 60-річного пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожен рік роботи за Списком № 1, у разі якщо стаж роботи за списком складає менше половини від передбаченого законом.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами статей 12, 13 Закону про пенсійне забезпечення та Закону про пенсійне страхування (ст. 25 та п. 1 ч. 2 ст. 114), а саме в частині пенсійного віку та віку набуття права на пенсію жінкам на пільгових умовах за Списком № 1. Перший із цих законів визначав пенсійний вік - 55 років та вік з якого особа матиме право на пенсію - за Списком № 1 - 45 років, тоді як другий - у 60 та 50 років відповідно.

Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.

Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за Списком № 1 застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування.

Судом встановлено, що відповідачем застосовано норми Закону про пенсійне страхування.

Натомість застосовуючи норми Закону про пенсійне забезпення, то позивач має право на пенсію за Списком № 1 з 13.07.2023 у 45 років, враховуючи наявність у позивача страхового стажу більше 20-ти років та пільгового за Списком № 1 - більше 7,5 років.

3. Щодо способу захисту порушеного права.

Враховуючи те, що при прийнятті рішення відповідач застосував норму, яка звужує право позивача на пенсійне забезпечення, то cпірне рішення від 21.07.2023 не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України. Тому таке рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, судом задовольняються вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати періоди з 07.07.1993 до 20.10.1999 та з 07.10.2014 до 24.06.2019 до пільгового стажу за Списком № 1.

Позивач, окрім іншого, просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 13.07.2023 на підставі п. ''а'' ст. 13 ЗУ ''Про пенсійне забезпечення'', в редакції яка діяла до ухвалення Закону № 213-VIII від 02.03.2015.

Суд звертає увагу, що в силу норми п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону про пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, або з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивачу на момент звернення із заявою 13.07.2023 виповнилося 45 років, а пенсійний вік для жінок в Україні встановлено 55 років, то позивач має право на пенсію за Сиском № 1 з моменту звернення - з 13.07.2023.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, врахування суб`єктом владних повноважень правової оцінки спірного питання, наданої судом у рішенні з адміністративної справи, є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.

З урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Вимоги зобов`язати призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 13.07.2023 на підставі п. ''а'' ст. 13 ЗУ ''Про пенсійне забезпечення'', задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Суд звертає увагу, що відповідач, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні, ще не приймав рішення, не зарахував позивачу деякі періоди до пільгового стажу за Списком № 1.

Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 21.07.2023 № 15.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи 07.07.1993 до 20.10.1999 та з 07.10.2014 до 24.06.2019.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 13.07.2023 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано суддею 03.12.2024.

Суддя А.І. Сидорук