Справа № 420/4805/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4805/24

Перша інстанція суддя Єфіменко К.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, а саме:

- визнання протиправними дії щодо нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 14 років календарної служби;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомогу при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 15 років календарної військової служби з врахуванням проведеної виплати;

- визнання протиправними дії щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з встановленням базового місяця - вересень 2014 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року враховуючи базовий місяць - січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про зобов`язання апелянта здійснити нарахування позивачу індексації грошового забезпечення, так як судом не враховано вимог спеціального законодавства, що регулювало спірні правовідносини, а також факту відсутності у апелянта кошторисних призначень для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у відповідному періоді.

В даному випадку, на переконання апелянта, січень 2008 року не може застосовуватися у якості місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача, так як зміна нормативного регулювання спірних правовідносин у грудні 2015 року унеможливлює застосування розмірів посадових окладів, що встановлювались військовослужбовцям до проведення відповідних змін.

Також, в частині позовних вимог щодо нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про необхідність врахування до вислуги років для на розрахування одноразової грошової допомоги при звільненні періоду строкової служби.

Позивач подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 13.11.2023 №650-ос начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 , штаб-сержанта, інспектора прикордонної служби 2 категорії, остання штатна посада водія групи інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) звільнено в запас Збройних Сил України за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військової обов`язок і військову службу».

Станом на день звільнення відповідно до наказу від 13.11.2023 № 650-oc, вислуга років становила: календарна військова 15 років 08 місяця 05 днів, пільгова військова - 02 років 09 місяців 28 днів; всього військова 18 років 06 місяця 03 днів.

Відповідно до положень вказаного наказу, позивач на момент звільнення повинен був отримати:

грошову компенсацію за невикористанні 25 днів щорічної основної відпустки за 2022 рік та 18 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік;

одноразову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 повних календарних років служби.

Також визначено відповідно до пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 (чотирнадцять) повних календарних роки служби.

Відповідно до довідки №09/175 Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України від 26.12.2023 року Позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 2015 року по 2018 рік у сумі 34756,70 грн. із застосуванням вересня 2014 року та березня 2018 року як місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців).

За результатами розгляду звернень позивача № Ж-15 від 12.01.2024 та № Ж-15/1 від 17.01.2024 відповідач повідомив, що сума індексації грошового забезпечення у розмірі 34 756,70 гривень нарахована та виплачена відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в редакції, яка діяла на той час, нарахована та виплачена в листопаді 2023 року.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення без урахування січня 2008 року у якості базового місяця, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Також, підставою звернення до суд з цим позовом стала виплата позивачу при звільненні одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 14 років календарної служби, а не за 15 років календарної служби позивача.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач мав право на отримання більшого розміру індексації грошового забезпечення у відповідному періоді та на отримання одноразової грошової допомоги у розрахунку 15 років календарної служби, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Щодо позовних вимог в частині правомірності здійснення розрахунку індексації за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно п. 5 Порядку (у редакції постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин судом апеляційної інстанції перевіряється правомірність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року у якості місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як зазначено вище, з 01 грудня 2015 року змінилось нормативне регулювання спірних правовідносин.

Тобто, з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вищезазначені зміни, внесені до норм матеріального права у грудні 2015 року, не поширюють своєї дії на минуле, а лише визначають нову формулу за якою має здійснюватися обрахунок індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року.

Між тим, колегія суддів зазначає, що пунктом 3 постанови КМУ від 07 листопада 2007 року № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.

При цьому, вказана схема посадових окладів військовослужбовців діяла до вступу в дію постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців (підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось 01 березня 2018 року).

Тому, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача має здійснюватися наростаючим підсумком з останнього підвищення посадового окладу позивача за посадою, а саме з січня 2008 року.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з підвищенням з березня 2018 року посадового окладу позивача, колегія суддів вважає, що з відповідного місяця змінився базовий місяць для нарахування індексації.

Тому, з метою належного захисту прав позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року у якості місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

В даному випадку, вказаний висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року (справа № 580/3335/21).

Щодо позовних вимог в частині здійснення розрахунку одноразової допомоги при звільненні за 15 повних календарних років служби, а не за 14 як застосував відповідач, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

З аналізу правових норм слідує, що у разі звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням контракту, військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наказом від 13 листопада 2023 року № 650-ос, календарна вислуга років позивача при звільненні складає 15 років 08 місяця 05 днів, а тому при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені відповідач повинен був нарахувати спірну допомогу із розрахунку 15 календарних років, а не 14 як здійснив відповідач, що підтверджується цим же наказом.

Колегією суддів не приймаються доводи апелянта про те, що до вислуги років для здійснення спірної виплати не має застосовуватись період строкової служби, оскільки період проходження позивачем строкової служби має враховуватись до загальної вислуги років позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, а як наслідок прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян