Справа № 140/7717/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7717/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за позивачем ОСОБА_1 обліковується податковий борг, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в м. Луцьк та м. Берестечко, та по орендній платі з фізичних осіб.

Позивач вважає, що податковий борг повинен бути списаний ГУ ДПС у Волинській області як безнадійний податковий борг, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Заборгованість позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 29840,67 грн визначається як безнадійний податковий борг, оскільки визначені податкові зобов`язання не сплачені, а самим податковим органом протягом 1095 днів не вживалися заходи щодо примусового стягнення цього податкового боргу. Крім того, податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по м. Берестечко також підлягає до списання у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу. Позивач також стверджує, що звільнений від сплати земельного податку, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи.

Позивач просить зобов`язати ГУ ДПС у Волинській області списати податковий борг, зокрема:

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості м. Луцьк в розмірі 918,86 грн відповідно до податкових повідомлень-рішень (далі ППР) № 0-0318 від 15.03.2018 на суму 163,77 грн, № 0-0302 від 16.04.2019 на суму 207,86 грн, № 0-0302 від 25.05.2022 на суму 547,23 грн;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості м. Берестечко в розмірі 3132,30 грн відповідно до ППР: № 0-0302 від 15.03.2018 на суму 51,05 грн, № 0-0302 від 15.03.2018 на суму 85,45 грн, № 0-0302 від 16.04.2019 на суму 64,80 грн, № 0-0302 від 16.04.2019 на суму 108,45 грн, № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 571,02 грн, № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 341,18 грн, № 0-0302 від 09.03.2021 на суму 379,50 грн, № 0-0302 від 09.03.2021 на суму 635,15 грн, № 0-0302 від 15.10.2019 на суму 14,92 грн, №0-0302 від 25.05.2020 на суму 408,52 грн, №0-0302 від 09.03.2021 на суму 454,40 грн, №0-0302 від 25.05.2020 на суму 17,68 грн;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості м. Берестечко в розмірі 25219,51 грн відповідно до ППР № 0059438/1301-0302 від 15.03.2018 на суму 552,96 грн, № 01-0302 від 16.04.2019 на суму 643,33 грн, № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 2884,38 грн, № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 2813,44 грн, № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 3633,85 грн, №0-0302 від 25.05.2020 на суму 1821,93 грн, №0-0302 від 09.03.2021 на суму 2918,89 грн, №0-0302 від 09.03.2021 на суму 3770,06 грн, №0-0302 від 09.03.2021 на суму 1890,22 грн, № 0-0302 від 09.03.2021 на суму 1297,00 грн, № 0-0302 від 09.03.2021 на суму 2992,49 грн;

- по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 570,00 грн, який виник згідно нарахованих податкових зобов`язань по ППР № 83159-5633-0319 від 30.06.2020 на суму 110,20 грн, № 6-0318 від 18.05.2021 на суму 459,80 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 79).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 83-86) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні.

Вказує, що станом на 13.06.2024 за позивачем обліковується податковий борг в загальному розмірі 87295,34 грн, а саме: орендної плати з фізичних осіб 1489,60 грн; земельного податку з фізичних осіб 156,42 грн; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Берестечківська ТГ) 58629,51 грн; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Берестечківська ТГ) 19663,52 грн; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Луцька ТГ) 7356,29 грн.

З метою погашення податкового боргу позивачу були сформовані податкова вимога № 106540-56 від 24.09.2019 та ППР, які повторно надіслані платнику згідно листа ГУ ДПС у Волинській області за його місцезнаходженням (вул. Незалежності, 69/2, м. Берестечко, Луцький район, Волинська область, 45765) та вручені 20.02.2024, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу.

Підстав для визнання зазначеного податкового боргу безнадійним та його списання немає, оскільки в період з 18.03.2020 по 30.06.2023 строк давності, передбачений статтею 102 ПК України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID19), а в період з 17.03.2022 по 01.08.2023 у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану. При цьому, позов про стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Волинській області подано 07.05.2024, та враховуючи, що первинні ППР з податкового боргу винесені 15.03.2018, тому позов подано з урахуванням зупинення строків через 2 роки 10 місяців, тобто в межах 1095 днів.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що станом на 13.06.2024 за позивачем ОСОБА_1 обліковувався податковий борг у загальному розмірі 87295,34 грн, а саме: орендної плати з фізичних осіб 1489,60 грн; земельного податку з фізичних осіб 156,42 грн; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Берестечківська ТГ) 58629,51 грн; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Берестечківська ТГ) 19663,52 грн; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Луцька ТГ) 7356,29 грн, про що надано розрахунок сум податкового боргу (а. с. 91-92).

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості м. Луцьк в розмірі 918,86 грн виник внаслідок несплати позивачем грошових зобов`язань згідно з ППР № 0-0318 від 15.03.2018 на суму 163,77 грн (а. с. 49), № 0-0302 від 16.04.2019 на суму 207,86 грн (а. с. 57), № 0-0302 від 25.05.2022 на суму 547,23 грн (а. с. 59).

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості м. Берестечко в розмірі 3132,30 грн виник внаслідок несплати позивачем грошових зобов`язань згідно з ППР № 0- 0302 від 15.03.2018 на суму 51,05 грн (а. с. 52), № 0-0302 від 15.03.2018 на суму 85,45 грн (а. с. 51), № 0-0302 від 16.04.2019 на суму 64,80 грн (а. с. 54), № 0- 0302 від 16.04.2019 на суму 108,45 грн (а. с. 55), № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 571,02 грн (а. с. 62), № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 341,18 грн (а. с. 65), №0- 0302 від 09.03.2021 на суму 379,50 грн (а. с. 77), № 0-0302 від 09.03.2021 на суму 635,15 грн (а. с. 73), № 0-0302 від 15.10.2019 на суму 14,92 грн (а. с. 53), № 0- 0302 від 25.05.2020 на суму 408,52 грн (а. с. 58), №0-0302 від 09.03.2021 на суму 454,40 грн (а. с. 76), №0-0302 від 25.05.2020 на суму 17,68 грн (а. с. 66).

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості м. Берестечко в розмірі 25219,51 грн виник внаслідок несплати позивачем грошових зобов`язань згідно з ППР № 0059438/1301- 0302 від 15.03.2018 на суму 552,96 грн (а. с. 50), № 01-0302 від 16.04.2019 на суму 643,33 грн (а. с. 56), № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 2884,38 грн (а. с. 63), № 0- 0302 від 25.05.2020 на суму 2813,44 грн (а. с. 61), № 0-0302 від 25.05.2020 на суму 3633,85 грн (а. с. 64), №0-0302 від 25.05.2020 на суму 1821,93 грн (а. с. 60), №0- 0302 від 09.03.2021 на суму 2918,89 грн (а. с. 74), №0-0302 від 09.03.2021 на суму 3770,06 грн (а. с. 71), №0-0302 від 09.03.2021 на суму 1890,22 грн (а. с. 70), № 0063897- 2406-0302 від 09.03.2021 на суму 1297,96 грн (а. с. 75), № 0-0302 від 09.03.2021 на суму 2992,49 грн (а. с. 72).

Податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 570,00 грн виник внаслідок несплати позивачем грошових зобов`язань згідно з ППР № 83159- 5633-0319 від 30.06.2020 на суму 110,20 грн (а. с. 68), № 56-2406-0318 від 18.05.2021 на суму 459,80 грн (а. с. 18).

Листом ГУ ДПС у Волинській області від 15.02.2024 № 1823/6/03-20-13-06-06 (а. с. 12-13) відповідач повідомив позивача про наявність податкового боргу в розмірі 87295,34 грн, а також направив податкову вимогу від 24.09.2019 № 106540-56 (а. с. 48) та вказані вище ППР.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Згідно із підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України передбачено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За правилами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За приписами пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

101.2.6. податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Пунктом 101.5 статті 101 ПК України встановлено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Підпунктом 5 пункту 2 розділу ІІ Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2022 № 220, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2022 за № 908/38244 (далі Порядок № 220), визначено, що безнадійним податковим боргом є: податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу,- станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Згідно із пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Законом України від 17.03.2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 18.03.2020, до ПК України внесено зміни, зокрема, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктами 52-1 52-5. Відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом № 591-ІХ від 13.05.2020) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX (набрав чинності з 17.03.2022) статтю 102 ПК України було доповнено пунктом 102.9 такого змісту (із змінами, внесеними згідно з Законами № 2142-ІХ від 24.03.2022, № 2260-ІХ від 12.05.2022): «102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом». В подальшому, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» № 3219-IX від 30.06.2023.

Отже, в період з 18.03.2020 по 30.06.2023, строк давності, передбачений статтею 102 ПК України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17.03.2022 по 01.08.2023 у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 240/34220/22).

При вирішенні спору суд також враховує, що згідно із відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 відкрито провадження у справі № 140/4932/24 за позовом ГУ ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 87295,34 грн.

Суд погоджується із доводами представника відповідача, що стосовно податкового боргу, який обліковується за позивачем та заявлений до стягнення у справі № 140/4932/24, строк давності, передбачений пунктом 102.4 статті 102 ПК України, не минув, та зазначений податковий борг не може бути визнаний безнадійним і не підлягає списанню, позаяк такий податковий борг виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань на підставі ППР, з моменту винесення яких (первинні ППР датовані 15.03.2018), з урахуванням зупинення строку давності, передбаченого статтею 102 ПК України, не минуло 1095 днів.

Отже, під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про наявність підстав для визнання податкового боргу безнадійним та його списання відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що податковий борг підлягає також списанню у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу від 22.08.2023 (а. с. 14-17) та наявністю у позивача статусу особи з інвалідністю 2 групи загального захворювання (а. с. 6), оскільки вказані обставини в розумінні пункту 101.2 статті 101 ПК України не свідчать про те, що податковий борг, що обліковується за позивачем, є безнадійним та підлягає списанню. При цьому, у випадку незгоди із нарахуванням грошових зобов`язань відповідно до зазначених вище ППР (з підстав укладення договору купівлі-продажу від 22.08.2023 та наявністю у позивача статусу особи з інвалідністю 2 групи загального захворювання), позивач має право їх оскаржити в адміністративному чи судовому порядку, а не ставити питання про списання податкового боргу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, оскільки суд дійшов висновку про те, що стосовно податкового боргу, який обліковується за позивачем, строк давності, передбачений пунктом 102.4 статті 102 ПК України, не минув, та зазначений податковий борг не може бути визнаний безнадійним і не підлягає списанню відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України, тому з вказаних підстав у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача списати податковий борг належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх