Справа № 636/8724/24
Суддя: Карімов І. В.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8724/24 Провадження № 2-а/636/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 року до суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №8/11536 від 03.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Також позивач просить стягнути на свою користь з відповідача судовий збір у розмірі сплаченої суми 605,60 грн. Позов обґрунтовано тим, що при знаходженні у відповідача позивача було повідомлено про те, що він він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 в особливий період вчасно не уточнив свої персональні військово-облікові дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим була складена постанова №8/11536 від 03.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. З вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки суть адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та відповідачем порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначає, що позивач як юридична особа відсутній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що свідчить про відсутність такої юридичної особи де-юре, тому будь-які дії відповідача є незаконними. Також позивач вказує, що він не є призовником й резервістом, а також військовозобов`язаним з огляду на відмітку у військовому квитку про зняття його з військового обліку 22.09.2014 року у зв`язку з досягненням 45 років, тобто граничного віку перебування в запасі, передбаченого п.4 ч.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» станом на 17.03.2014 року. Вважає, що у період з 22.09.2014 року по 03.04.2024 року він не перебував на військовому обліку, тому не був зобов`язаний оновлювати свої персональні дані. Про зазначене та те, що його персональні дані наявні в інформаційно-комунікаційних системах, реєстрах та базах даних, держателями яких є державні органи, і відповідач міг би самостійно отримати, а також що він є інвалідом третьої групи, він повідомив особу, яка 03.10.2024 року склала постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Проте адміністративний протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до ч.6 ст. 258 КУпАП стосовно нього складено не було, йому не роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також зазначає, що оскаржувану постанову складено поза межами передбаченого ст.38 КУпАП строку, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності навіть у разі наявності вини в діях такої особи, та за його відсутності, а також за відсутності даних що підтверджують його належне повідомлення про місце й час розгляду справи.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Гуменного З.І. від 10.10.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2024 року задоволено самовідвід судді цього суду Гуменного З.І. і справу передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справ в порядку ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2024 зазначена адміністративна справа передана до провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімову І.В., ухвалою якого від 01.11.2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Копію цієї ухвали направлено учасникам справи до відому.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що утворений відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, ІНФОРМАЦІЯ_1 є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_3 . 03.10.2024 року о 14:30 год. по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 було перевірено виконання останнім правил військового обліку, а саме уточнення в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 своїх персональних даних через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або увідповідача. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 з набранням чинності змін до ч.2 ст. 28 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовозобов`язаним як особа, яка не досягла передбаченого цим Законом граничного віку перебування в запасі військовозобов`язаних, і підстави для його виключення з військового обліку у зв`язку з досягненням граничного віку перебування у запасі, відсутні. Тому при подальшій перевірці встановлено факт порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки не уточнив протягом 60 днів з дня набрання законної сили Законом №3633-ІХ (з 18.05.2024 по 16.07.2024) свої персональні дані, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. У зв`язку з чим 03.10.2024 року стосовно позивача та за його участі складено протокол про адміністративне правопорушення №8/11535 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та в подальшому винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП . При цьому порушень чинного законодавства та прав ОСОБА_1 не відбулося.

Позивач не скористався своїм правом надати відповідь на відзив.

Сторони у судове засідання не викликалися на підставі ч.5 ст.262 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.

Згідно приписів Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02. 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації(п.1). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя(п.7).

У зв`язку з вищезазначеним ІНФОРМАЦІЯ_5 є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ 0964711), тому посилання позивача на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 є неналежним суб`єктом виниклих правовідносин, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з копії протоколу №8/11535 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 03.10.2024 року в ньому зазначено суть правопорушення, а саме: 03.10.2024 о 14:30 год. під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . В абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набув чинності 18.05.2024, визначено що під час дії Указу Президента України про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи засвоїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Старшина запасу ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період, в порушення вимог абз.7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України №3633-ІХ, абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ свої персональні дані через ЦНАП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ТЦК, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В цьому адміністративному протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15:00 год. 03 жовтня 2024 р. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 . В протоколі містяться підписи ОСОБА_1 , який не надав будь-яких пояснень і зауважень щодо змісту протоколу. До протоколу додані: витяг з ІКС «Оберіг» на 1арк., копія паспорта, інд. коду.(а.с. 34-35).

З вказаного слідує, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи позивача не було перешкод розглянути справу 03.10.2024 р. та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно копії постанови №8/11536 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 03.10.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , за вчинення правопорушення, викладене у протоколі №8/11535 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 03.10.2024р. , на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. Позивач своїм підписом підтвердив отримання ним постанови 03.10.2024р.(а.с. 36-37).

У зв`язку з цим посилання позивача на порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки не було складено адміністративного протоколу, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються вищезазначеними доказами.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Як вбачається з копії військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після проходження строкової служби з 08.06.1989 року був взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_9 . На сторінці 32 військового квитка зроблено запис, що 22.09.2014 року військово-лікарською комісією при Чугуївському ОРВК ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби у мирний час і обмежено придатним у військовий час на підставі пункту «В» ст. 52,54 розкладу хвороб згідно наказу Міністерства оборони України №402 від14.08.2014 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за №1109/15800 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України». У військовому квитку міститься запис про те, що 22.09.2014 року ОСОБА_1 був знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_9 у зв`язку з досягненням граничного віку перебування у запасі (відповідно до п.4 ч.6 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ в редакції 2009 року)- а.с. 12-14.

Між тим Законом України від 27.03.2014 р. №1169-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації» та Закону України від 22.07.2014 р. №1604 VІІ «Про внесення змін до ст.28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» були внесені зміни до ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якими з 27.03.2014 року граничний вік перебування в запасі для військовослужбовців збільшено з 40 років до 50 років, а з 22.07.2014 року з 50 років до 60 років.

На зазначені обставини також посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву, вказуючи, що позивач підпадає під дію Закону і вважається військовозобов`язаним як особа , яка ще не досягла передбаченого цим Законом граничного віку перебування в запасі військовозобов`язаних, відтак підстави для виключення його з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі у розумінні приписів п.4

ч.6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, відсутні.

Відповідно до 3.10 Наказу міністра оборони України від 15.12.2010 № 660 «Про затвердження інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях і навчальних закладах» (втратив чинність згідно з наказом Міністерства оборони України від 28.02.2018 № 118 і який діяв на час зняття позивача з військового обліку ) в особових картках на військовозобов`язаних, які досягли граничного віку перебування в запасі, після проведення чергової звірки з відповідними військовими комісаріатами викреслюються дані про військовий облік і робиться відмітка: «Виключений з військового обліку за віком».

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.

Відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого: здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Оскільки позивач ОСОБА_1 був саме знятий (а не виключений) з військового обліку, він був повторно взятий відповідачем на такий облік 03.10. 2024 року, що підтверджується записами у його військовому квитку (а.с. 13 зворот).

Як зазначає представник відповідача згідно даних реєстру «Оберіг» та облікової картки на військовозобов`язаного ОСОБА_1 , яка додана відповідачем до відзиву на позовну заяву, позивач перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 . В графі «вид обліку» зроблено запис: «Рядовий, сержантський і старшинський склад запасу». У графі «звання» зроблений запис: 2 Головний старшина». Ідентифікатор військовозобов`язаного: 1. В графі «картотека обліку» зроблено запис: « Картотека вільних залишків». В графі «підкартотека обліку» зроблено запис: «Підлягають призову на військову службу під час мобілізації». Дата введення інформації про особу в систему: 04.10.2024 року. В графі «звірка контактних даних»: запис відсутній. В графі «звірка даних при особистій явці» зроблений запис «04.10.2024 року». В графі «звірка даних ОМС» - запис відсутній. В графі звірка даних підприємствами та ВНЗ» - запис відсутній.

З огляду на вищевикладене, інформації щодо персональних даних стосовно ОСОБА_1 , яка міститься в інших інформаційно-комунікаційних системах, реєстрах ( у тому числі публічних) та базах даних, держателем яких є державні органи, зазначені в ч.3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 року № 1951-VІІІ, відсутня. Документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 уточнив (оновив) свої персональні дані в інший спосіб та в строк, зазначений з Законі №3633-ІХ, позивач не надав.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідач надав достовірні докази неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаногоОСОБА_1 .

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності - за не оновлення персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Стосовно посилання позивача на те, що оскаржувану постанову складено поза межами передбаченого ст.38 КУпАП строку, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності навіть у разі наявності вини в діях такої особи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до частини 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Оскаржувана позивачем постанова про накладення адміністративного стягнення від 03.10.2024 року ухвалена відповідачем в межах строків, передбачених ч.7 ст. 38 КУпАП.

Частиною другою ст. 77 КАС України визначено обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності.

Водночас це не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, спростовані наданими відповідачем доказами. Водночас позивач не надав жодного доказу на доведення вказаних обставин.

З огляду на вищевикладене постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною та відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 241-244, 257-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також в разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Карімов