Справа № 580/9734/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року справа № 580/9734/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ РСЦ), Міністерства внутрішніх справ України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ РСЦ) (далі - відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати Регіональний сервісний центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ РСЦ) повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності 09.06.2021, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 та здійснити її виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ Черкаської області з 18.08.1977 по 06.07.1988. У періоди з 06 до 25 червня 1986 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 350375 від 12.07.2021 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з довідкою серії 12ААА від 12.07.2021 № 053511 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 80%. Тому, позивач вважає, що у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі позов не визнали, надіслали до суду відзиви на позов, в яких зазначили, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1977 по 06.07.1988 та наказом УВС Черкаського облвиконкому від 06.07.1988 № 982 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за (п. 67 «є» (у зв`язку з переходом на роботу в інше відомство) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23.10.1973 № 778, тобто до прийняття Закону України «Про міліцію» та набрання ним чинності, тому до факту встановлення йому інвалідності у 2021 році не можуть бути застосовані як норми Закону України «Про міліцію», так і Порядку №850. Наголошує, що Порядком №850 виплата одноразової грошевої допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності передбачена виключно працівникам міліції, у той час, як позивач проходив службу саме на посаді начальника караулу 2-ї СВПЧ по охороні Соснівського району м. Черкаси зі спеціальним званням старшого лейтенанта внутрішньої служби. Таким чином відповідачі вважають, що позивач, як підполковник внутрішньої служби, належить до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони і не належить до категорії працівників міліції.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1977 (наказ УВС про призначення від 18.08.1997 №643) до 06.07.1988 (наказ УВС про звільнення від 06.07.1988 №98 о/с), що підтверджується листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області МВС України від 31.03.2021 №14/7-Б-63.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника варти СВПЧ-2 УВС Черкаського облвиконкому в званні лейтенанта внутрішньої служби, брав участь у заходах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. №1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, а саме: 08.06., 10.06., 16.06.1986 р. - АЕС (робота на території); 06.06., 07.06., 09.06., 11.06. -15.06. 17.06. - 25.06.1986 р.- м. Чорнобиль, що підтверджується довідкою Управління МВС України в Черкаській області МВС України від 19.05.2021 № 14/8-Б-103.

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 195960 від 24.12.2015, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності 22.12.2015 безтерміново, огляд первинний, причина інвалідності - загальне захворювання.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 350375 від 12.07.2021, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності 09.06.2021 безтерміново, огляд повторний, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службового обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно постанови № 25 М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» від 08.10.2021, захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У відповідності до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 19.04.2021 №5224, захворювання позивача пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 15.07.2021, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 23.07.2021, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1), строк дії безстроково, група інвалідності 2.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою від 13.12.2021, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІ групу інвалідності безстроково, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службового обов`язку по ЛНА на ЧАЕС.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 22.12.2021 №Б-181 повідомило позивача про те, що він проходив службу та звільнений з органів внутрішніх справ 06.07.1988, тобто, до набуття чинності Законом України «Про міліцію». Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тобто, нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Тому, права на оформлення виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності позивач не має.

23 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою від 23.12.2021, в якій просив направити до МВС України висновок та документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою від 04.02.2022, в якій просив повідомити про прийняте рішення за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Міністерством внутрішніх справ України.

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 23.05.2022 № Б-4754/15 за дорученням керівництва Міністерства повідомив позивача про те, що у зв`язку з тривалою російською збройною агресією проти України, що призвела до великої кількості внутрішньо переміщених осіб та біженців, в умовах існування загрози несанкціонованого доступу третіх осіб до персональних даних позивача МВС України не має можливості забезпечити захист підготовленої відповіді на його звернення, яка містить конфіденційну інформацію, від випадкових втрати або знищення, незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних, як передбачено законодавством. У разі необхідності та актуальності порушеного у зверненні питання висловив готовність надати відповідь на вимогу позивача в найкоротший строк після припинення або скасування дії воєнного стану на території України в установленому порядку.

У подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із аналогічною заявою від 06.06.2022.

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 06.07.2022 № Б-7040/15 за дорученням керівництва Міністерства повідомив позивача про те, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію юридичної особи Управління МВС України в Черкаській області в результаті ліквідації припинено 20.01.2022. У період опрацювання матеріалів позивача профільними фахівцями структурних підрозділів апарату МВС, а саме, в місячний термін, визначений законодавством для прийняття рішення, ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області припиняє діяльність. Це унеможливило їх зворотне надсилання. Зазначено, що на даний час МВС України вживає заходів із визначення уповноваженого органу, до якого належатимуть повноваження з приймання та оформлення від колишніх працівників міліції документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

ОСОБА_1 повторно звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із аналогічною заявою від 12.01.2023.

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 16.02.2023 № Б-1129/15-2473 за дорученням керівництва Міністерства повідомив позивача про те, що матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням групи інвалідності від ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області надійшли до МВС України листом від 30.12.2021 № 56 та були зареєстровані 06.01.2022 за № 1385. При опрацюванні надісланих матеріалів Департаментом персоналу МВС України вказано на те, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1977 по 06.07.1988. Оскільки, позивач звільнений зі служби у 1988 році, тобто, до прийняття Закону України «Про міліцію» та набрання ним чинності, тому до факту встановлення позивачу інвалідності (2021 рік) не можуть бути застосовані як норми Закону України «Про міліцію», так і Порядку №850. Порядком виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності передбачена виключно працівникам міліції. Зважаючи на те, що позивач мав спеціальне звання старшого лейтенанта внутрішньої служби, останній належав до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони, тому норми Порядку на нього не можуть бути поширені. Наявність зазначеної вище невідповідності надісланих матеріалів вимогам законодавства унеможливила прийняття будь-якого рішення за надісланими матеріалами, тому вони підлягають поверненню до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області. У зв`язку з припиненням державної реєстрації юридичної особи УМВС України в Черкаській області в результаті ліквідації 20.01.2022, матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги буде повернуто до визначеної наказом Міністерства уповноваженої установи МВС.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №580/3216/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

МВС України повторно розглянуло матеріали для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності тому листами Міністерства внутрішніх справ України від 05.09.2024 №25404-2024 та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ РСЦ) від 26.09.2024 №31/31-7878-24 повідомлено позивача, що МВС України затверджено та надіслано висновок від 29.08.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки позивача було звільнено зі служби до прийняття Закону України «Про міліцію» та набрання ним чинності, тому до факту встановлення йому інвалідності у 2021 році не можуть бути застосовані як норми Закону, так і Порядку №850. Порядком №850 виплата одноразової грошевої допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності передбачена виключно працівникам міліції, у той час, як позивач проходив службу саме на посаді начальника караулу 2-ї СВПЧ по охороні Соснівського району м. Черкаси зі спеціальним званням старшого лейтенанта внутрішньої служби, тому права на виплату одноразової грошової допомоги він не має. Також вказано, що причина інвалідності позивача не відповідає інформації щодо захворювання, які пов`язані з проходженням служби чи виконання службових обов`язків, що вказано у постанові ВЛК від 08.10.2021 №25.

Позивач не погоджуючись із відмовою МВС України у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із 07 листопада 2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ, відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Втім, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Судом із матеріалів справи встановлено, що згідно послужного списку, ОСОБА_2 проходив службу у державній пожежній частині з охорони Черкаського виробничого об`єднання «Азот» та звільнений у званні «старший лейтенант внутрішньої служби».

Статтею 17 Закону України «Про пожежну безпеку» передбачено, що спеціальні звання внутрішньої служби присвоюються відповідно до чинного законодавства особам рядового та начальницького складу державної пожежної охорони.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про пожежну безпеку», порядок та умови проходження служби в державній пожежній охороні регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Положення, до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пунктом 2 Положення передбачено, що спеціальне звання лейтенант внутрішньої служби є рівнозначним спеціальному званню лейтенанта міліції.

Указом Президента України від 27 січня 2003 року № 47/2003 «Про заходи щодо вдосконалення державного управління в сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій» органи і підрозділи Державної пожежної охорони виведені зі складу МВС і передані до складу МНС України у 2003 році.

Крім того, у Рішенні Конституційного суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини шостої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини сьомої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа щодо права на пільги) Конституційний суд зазначив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Отже, позивач під час виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у званні лейтенанта внутрішньої служби проходив службу в Управлінні державної пожежної охорони, як складової частини структури Управління Міністерства внутрішніх справ, звільнений з органів внутрішніх справ у званні прапорщика внутрішньої служби.

Таким чином, ОСОБА_2 на час звільнення відносився до працівників внутрішньої служби, мав спеціальне звання, тому безпідставними є твердження відповідачів стосовно нерозповсюдження на спірні правовідносини статті 23 Закону України «Про міліцію» внаслідок відсутності спеціального звання міліції у позивача.

Даний висновок узгоджується з висновками Верховного Суд у складі Касаційного адміністративного суду, що викладені в постановах від 08 червня 2021 року у справі №2340/3517/18 та від 03 червня 2021 року у справі № 2340/4545/18.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-ХІІ, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

При цьому, на виконання наведеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

За приписами пунктів 7-8 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Посилання Міністерства внутрішніх справ України у відзиві на позов на постанову Львівського окружного адміністративного суду у постанові від 13.11.2019 у справі №1.380.2019.002248 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, дане судове рішення, відповідно до ст. 7 КАС України, не є джерелом права, що застосовуються судом при вирішенні справ та, виходячи з норм ч. 5 ст. 242 КАС України, його висновки не є обов`язковими для врахування.

Стосовно посилання відповідачів на Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2016 №760, слід зазначити, що він не стосується випадків, коли захворювання пов`язане з проходженням служби та виконанням службових обов`язків.

Крім того, заперечуючи право позивача на отримання грошової допомоги, МВС України зазначає про неналежне оформлення документів, зокрема зазначає, що формулювання у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією причини інвалідності позивача не відповідає інформації щодо захворювання, які пов`язані з проходженням служби чи виконання службових обов`язків, що вказано у постанові ВЛК від 08.10.2021 №25.

Однак суд зазначає, що з огляду на положення п. 14 Порядку №850 зазначена відповідачем 2 обставина не є підставою для відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги, у свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ проходив службу саме на посаді начальника караулу 2-ї СВПЧ по охороні Соснівського району м. Черкаси зі спеціальним званням старшого лейтенанта внутрішньої служби, тобто має право на передбачену Порядком №850 грошову допомогу.

Так, підстави для відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги визначені у п.14 Порядку №850, однак таких обставин судом не встановлено, відповідач про них не зазначає та доказів на їх підтвердження суду не надав.

Отже, позивач має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки у призначенні такої допомоги йому було відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач 2, відмовивши позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не дотримався вимог Закону України «Про міліцію» (чинного до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію») та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволено повністю.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Зобов`язати Регіональний сервісний центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ РСЦ) повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності 09.06.2021, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ