Справа № 340/7651/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі

03 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/7651/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ЄДРПОУ НОМЕР_2 - протиправною щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошових коштів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_3 , наступне: грошове забезпечення за період моєї служби з 28.06.2024 по 09.07.2024; компенсацію за 1 добу відпустки за 2023 рік; грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі мого місячного грошового забезпечення за 2023р. та 2024р., як такому, що безперервно перебував на лікуванні, реабілітації та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, пов`язаною із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль) з 25.12.2023 р.; одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі мого місячного грошового забезпечення за 2023р.; одноразову грошову допомогу на підставі Наказу Міноборони № 260 (звільнення із військової служби за станом здоров`я в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби); додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із захворюванням (каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини за 122 дні за період з 25.12.2023 року по 01.04.2024 року та 29.04.2024 року по 20.05.2024 року.

Позивачем одночасно з поданням позовної заяви заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що 09.07.2024 він був звільнений з військової служби відповідно до наказу №193 від 09.07.2024. 11.07.2024 отримав грошовий атестат, атестат військовослужбовця №90, витяг з наказу та довідку про грошове забезпечення. З 15.07.2024 по 21.07.2024 проходив медичне обстеження та лікарсько-консультаційну комісію для направлення на МСЕК. 31.07.2024 проходив обстеження МСЕК на встановлення групи інвалідності. З 02.08.2024 розпочав роботу з досудового врегулювання спору з метою з`ясування та обґрунтування своїх позовних вимог, а саме через ІНФОРМАЦІЯ_2 подано адвокатський запит про надання інформації, довідок та розрахунку не виплачених коштів. Військовою частиною НОМЕР_1 не було надано відповідь на запит. 07.08.2024 отримав посвідчення особи з інвалідністю, та до кінця серпня оформлював пільги та пенсію, як інвалід війни. З 12.09.2024 по 21.10.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласної клінічної травматологічної лікарні». 26.09.2024 через ІНФОРМАЦІЯ_2 подав досудову вимогу про сплату недоотриманих коштів до Військової частини НОМЕР_1 . Відмову у задоволенні досудової вимоги отримав 24.10.2024.

З огляду на наведене, позивач вказує, що ці обставини стали причиною невчасного звернення з адміністративним позовом до суду, просить визнати поважними такі обставини та поновити строк звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частин першої та другої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 22.01.2019 у справі №201/9987/17, від 07.02.2019 у справі №802/497/16-а, від 14.05.2019 у справі № 826/26174/15, від 21.12.2019 у справі №826/12776/15 та від 05.05.2022 у справі № 240/10663/20.

Суд зазначає, що в постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний Суд зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач 31.07.2024 проходив обстеження МСЕК на встановлення групи інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №397711. 07.08.2024 отримав посвідчення особи з інвалідністю. З 12.09.2024 по 21.10.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласної клінічної травматологічної лікарні», що підтверджується Випискою №337 із медичної карти стаціонарного хворого та виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №1542.

Суд зауважує, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21.05.2021 у справі № 1.380.2019.006107, від 22.07.2021 у справі № 340/141/21, від 16.09.2021 у справі № 240/10995/20 та від 12.09.2022 у справі №120/16601/21-а.

Крім того, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог статті 6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

З урахуванням наведеного, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

За результатами перевірки матеріалів позову в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено:

1) позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність (частина друга статті 43 КАС України);

2) позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу;

3) позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (статті 19, 20, 21 КАС України);

4) позовну заяву подано з дотриманням правил підсудності (статті 25, 26 КАС України);

5) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 169 КАС України), повернення позовної заяви (частина четверта статті 169 КАС України) або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (стаття 170 КАС України).

З урахуванням значення справи для сторін, обраного позивачем способу захисту, категорії та складності справи, обсягу та характеру доказів у справі, кількості сторін та інших учасників справи, суспільного інтересу до справи, на підставі частини 3 статті 257 та частини 5 статті 262 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також, позивачем разом з позовною заявою заявлено клопотання про витребування доказів - інформації у відсотковому співвідношенні щодо отримання матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік військовослужбовцями інженерно саперного взводу 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ; рапорту на його звільнення та всіх належних виплат згідно із законодавством України. Вказує, що такі документи підтвердять подання рапортів про виплату грошового забезпечення усім зводом у кількості 13 чоловік, а також факт витребування усіх належних йому виплат на момент знаходження на військовій службі.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до частини 1 статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 статті 79 цього Кодексу.

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до частини 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що вимоги до клопотання про витребування доказів є вичерпними та обов`язковими. Водночас, ознайомившись зі змістом клопотання позивача про витребування доказів, судом встановлено, що останнє не містить у собі обґрунтованих підстав для витребування зазначених у ньому документів.

Крім того, згідно змісту адвокатського запиту №4 від 02.08.2024, копія якого наявна у матеріалах справи, представник позивача не зверталась до Військової частини НОМЕР_1 із вимогою надати інформацію у відсотковому співвідношенні щодо отримання матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік військовослужбовцями інженерно саперного взводу 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 та рапорт на звільнення ОСОБА_1 з виплатою всіх належних виплат згідно із законодавством України. Тобто, відсутні докази на підтвердження неможливості отримання таких доказів позивачем самостійно.

Разом з тим, матеріали долучені позивачем до позову є достатніми для повного та об`єктивного розгляду даної справи.

Інші матеріали які просить витребувати позивач не входять до предмету дослідження та не мають впливу, як засіб доказування в межах розгляду даної справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 49, 77, 80, 147, 171, 248, 256, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, та поновити такий строк.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею Савонюком М.Я. одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в строки, визначені статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

У задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Роз`яснити учасниками справи, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 цього Кодексу.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали, для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання (вручення) відзиву для подання до суду відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (вручена) іншим учасникам у справі.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання (вручення) відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (вручена) іншим учасникам у справі.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1170/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК