Справа № 380/1842/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 рокусправа № 380/1842/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилася у не направленні для огляду військово-лікарською комісією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі його рапорту;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати направлення на огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану і на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 09.06.2023 позивач - заступник командира бойової машини навідник-оператор 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 отримав бойову травму при захисті Батьківщини. Зазначене підтверджується Довідкою №62 від 06.07.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою командиром ВЧ НОМЕР_1 . 04.07.2023 в результаті первинного огляду невропатологом ВЧ НОМЕР_4 у позивача виявлено ураження хребта, а саме вертеброгенну попереково-крижову радикулопатію. У зв`язку із зазначеним та через постійний біль у хребті, ОСОБА_1 лікарем Запорізького військового шпиталю ВЧ НОМЕР_4 було встановлено безперервний перебіг хвороби, її хронічний характер та перебування у фазі загострення, через що рекомендовано пройти обстеження ВЛК з метою визначення можливості подальшого проходження військової служби.

Враховуючи тривалий час та прогресуючий стан захворювання, яке виникло в результаті поранення, 21.07.2023 Начальник лікувального відділення медичної роти ВЧ НОМЕР_1 видав позивачу направлення №1337 на консультацію до невропатолога. Слідуючи рекомендаціям військових медиків Запорізького військового шпиталю ВЧ НОМЕР_4 , ОСОБА_1 у встановленому порядку (по команді) звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 з рапортом про направлення на проходження ВЛК. До рапорту були додані всі вищезазначені медичні документи, медична книжка ОСОБА_1 та службова характеристика від 20.07.2023 на ОСОБА_1 . Таким чином, позивачем були дотримані всі вимоги законодавства щодо порядку подання рапорту на проходження ВЛК. Однак, до цього часу командиром ВЧ НОМЕР_1 , де позивач проходить військову службу, рапорт не розглянуто та відповіді на рапорт не надано чим порушено його право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невидачі направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування протиправною та такою, що порушує його права, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач 10.06.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 №25, солдата запасу ОСОБА_1 з 30.01.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 09.06.2023 позивач отримав бойову травму, що підтверджується Довідкою №62 від 06.07.2023. 06.12.2023 внаслідок отримання поранення позивач проходив лікування відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023 №353. 24.12.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2023 №373 переміщений на іншу посаду у військовій частини НОМЕР_1 . 23.12.2023 позивач звертався до медичної роти військової частини НОМЕР_1 . Лише 03.06.2024 позивач подав рапорт про направлення його на ВЛК у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Згідно з направленням від 09.06.2024 №3-65-2/1049 позивач направлений на огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби.

Відповідач вказує, що доказів фактичного подання або надсилання в липні 2023 року доданого до позовної заяви рапорту позивача про направлення його на ВЛК не додано. Рапорт без дати, без вхідної реєстрації документу не є службовим документом, відповідно до вимог керівних документів ЗСУ, зокрема Інструкції №124. Отже, військова частина НОМЕР_1 заперечує, що рапорт позивача про направлення його на ВЛК в липні 2023 року надходив до військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого відповідачем не розглядався. Зазначає, що позивач станом на дату підготовки відзиву і далі проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач у позовній заяві стверджує про наявність у нього захворювань, що на його переконання впливають (перешкоджають) подальшому проходженню ним військової служби. Водночас, підтвердити чи спростувати зазначені доводи для військовослужбовця можливо лише шляхом проведення ВЛК компетентним органом. Статтею 14 розділу «Загальні обов`язки військовослужбовців» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника, тобто «по команді». Пунктом 1.4 та 1.5 ст. 1 «Інструкції з діловодства у Збройних Силах України» затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 124 від 07.04.2017 передбачено, що: «Основним методом керівництва та управління військами (силами) є спілкування посадових осіб військових частин (установ) між собою».

Таким чином відповідач вважає, що позивачу ніщо не заважало звернутися з рапортом про направлення його на ВЛК протягом періоду служби з 08.2023 року по 08.06.2024. Позивач, станом на 08.06.2024 звернувся з рапортом про направлення його на ВЛК.

Також від представника відповідача 21.06.2024 надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, до якого долучено довідку військово-лікарської комісії від 17.06.2024 №9593/1 про проходження ВЛК ОСОБА_1 .

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) призваний на військову службу під час загальної мобілізації через введення воєнного стану і на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 06.07.2023 №62 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 09.06.2023 отримав бойову травму при захисті Батьківщини. На момент поранення перебував в засобах індивідуального захисту військовослужбовця, не знаходився в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння. Поранення не пов`язане з вчиненням особою злочину, адміністративного правопорушення, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Позивач стверджує, що 21.07.2023 звернувся до відповідача з рапортом, у якому просив командування частини про направлення його, заступника командира бойової машини навідника-оператора 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 в Запорізький військовий шпиталь в/ч НОМЕР_5 для проходження ВЛК з метою визначення придатності до проходження військової служби. До рапорту долучено медичну книжку.

Результати розгляду вказаного рапорту до відома позивача доведені не були.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту протиправною позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом частин першої-третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. В частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-XII з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 №1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Приписами пункту 1.5 розділу 2 Положення № 402 визначено, у воєнний час військовослужбовці, військовозобов`язані, працівники Збройних Сил України, крім ВЛК, зазначених у пункті 1.4 розділу II Положення, проходять медичний огляд також у ВЛК евакуаційних пунктів, госпітальних баз.

Підпунктом «б» пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення №402 (у редакції, що діяла під час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Відповідно до п.6.4 глави 6 розділу II Положення №402, у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Згідно з п.6.6 глави 6 розділу II Положення №402 військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (п.6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Отже, положенням законодавства, що регламентує порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців передбачено, що направлення на такий огляд здійснюється прямим начальником від командира військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, (що діяла на момент виникнення спірних відносин), затверджено Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України, яка встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням (далі - Інструкція № 124),

Пунктом 2.1.6. Інструкції № 124 визначено, що у Збройних Силах України створюються такі види документів (далі документи): наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звукота відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телеграма, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку.

Рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Згідно з пп. 3.9.1. Інструкції №124 реєстрація документів полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, який підтверджує факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації.

Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення.

Документи тимчасового зберігання, отримані по СЕВ ОВВ, реєструються виключно в електронній формі.

Подавати на розгляд командиру (керівнику) незареєстровані документи забороняється.

Пунктом 2.8.7. Інструкції № 124 визначено, що датою документа є дата його підписання, затвердження, прийняття, реєстрації або видання. Дата зазначається арабськими цифрами в один рядок у такій послідовності: число, місяць, рік. Дата оформлюється цифровим або словесно-цифровим способом. У разі оформлення дати цифровим способом число і місяць проставляються двома парами цифр, розділеними крапкою, рік чотирма цифрами, наприклад: 07.04.2017.

Відповідач стверджує, що позивачем в липні 2023 року не подавався у встановленому законодавством порядку рапорт про направлення на ВЛК. Позивачем не долучено доказів фактичного подання або надсилання доданого до позовної заяви рапорту ОСОБА_1 . Цей рапорт позивача не містить дати та вхідної реєстрації. Таким чином долучений позивачем рапорт не є службовим документом, відповідно до вимог керівних документів ЗСУ, зокрема Інструкції 124.

Суд враховує, що 03.06.2024 позивач подав рапорт про направлення його на ВЛК у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Згідно з долученим відповідачем направленням від 09.06.2024 №3-65-2/1049 позивач направлений на огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки військово-лікарської комісії від 17.06.2024 №9593/1, ОСОБА_1 17.06.2024 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_6 .

Таким чином, станом на момент розгляду справи, відсутнє порушене право позивача, оскільки на підставі належно поданого рапорту від 03.06.2024, відповідачем видано направлення на проведення ВЛК, за результатами якого військово-лікарською комісією видано довідку від 17.06.2024 №9593/1.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача, а позивачем протилежного не доведено, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача видати направлення на огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан