Справа № 480/10323/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви позивача від 11.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення, яким надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560.
Ухвалою суду від 03.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
В обґрунтування цієї заяви ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до якої долучено документи на підтвердження права для надання відстрочки від мобілізації у період воєнного стану.
Таку заяву було отримано відповідачем 12.11.2024, проте про результати її розгляду позивача не повідомили.
У випадку призову на військову службу під час мобілізації у ОСОБА_1 зміниться правовий статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця та на позивача будуть покладені додаткові обов`язки при проходженні військової служби. Тому дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу до набрання рішенням по справі законної сили можуть призвести до істотних складнощів та неефективності, неможливості поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) клопотання про вжиття заходів забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.
Надаючи правову оцінку вимогам заявника про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Положеннями ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зокрема шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Проте, у заяві про забезпечення позову та доданих до неї додатках ОСОБА_1 не наводить належних доказів на підтвердження того, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
ОСОБА_1 зазначає, що його сестра ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 649839 від 22.12.2011 є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду.
Оскільки ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_3 , яка виїхала на постійне проживання до Республіки Польша, де працює на постійній основі за укладеним трудовим договором, догляд ОСОБА_2 здійснює ОСОБА_1 .
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", однак відповіді на таку заяву не отримав.
Суд зазначає, що питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на відстрочку згідно з пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є спірним та підлягає дослідженню під час розгляду даної справи.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо розгляду заяви позивача від 11.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
При цьому, матеріали справи не містять рішення, яким відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні такої відстрочки та не містять доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем (відповідачами) на час звернення позивача до суду з цим позовом дій, щодо його призову на військову службу під час мобілізації та, відповідно, вказували б на необхідність вирішення судом питання про вжиття заходів забезпечення позову.
Відтак, вказані у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150-151, 152-154, 248, 294 КАС України
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя С.О. Бондар