Справа № 160/25498/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 грудня 2024 рокуСправа №160/25498/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо не переведення позивача на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 .

14.11.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» військовою частиною НОМЕР_1 подано письмовий відзив проти позову, в якому вказано, що 12.08.2024 року за вих. № 13534 командуванням в/ч НОМЕР_1 було повторно подано клопотання разом із рапортом ОСОБА_1 від 01.08.2024 р. до командування військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ) щодо переведення позивача. Станом на день подання відзиву до військової частини НОМЕР_1 відповідь від командування в/ч НОМЕР_2 не надходила.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідача військову частину НОМЕР_2 та витребувано копію рапорту про переведення ОСОБА_1 від 01.08.2024р. разом з усіма матеріалами його розгляду та рішення за результатами розгляду цього рапорту.

Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року, від 27.11.2024 р. витребовувались у військової частини НОМЕР_2 копія рапорту про переведення ОСОБА_1 від 01.08.2024р. разом з усіма матеріалами його розгляду та рішення за результатами розгляду цього рапорту.

29.11.2024 р. на виконання вимог ухвали суду представником військової частини НОМЕР_2 повідомлено суд, що у військовій частині НОМЕР_2 розглядалися матеріали щодо переведення ОСОБА_1 на посаду водія-електрика відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами розгляду відмовлено у зв`язку із недостатнім рівнем укомплектованості особовим складом військової частини НОМЕР_1 .

До пояснень надано копію супровідного листа військової частини НОМЕР_2 від 26.06.2024 р. №5027.

При цьому, є очевидним та цілком зрозумілим те, що рапорт позивача від 01.08.2024 р. разом із матеріалами не міг бути розглянутий командуванням військової частини НОМЕР_2 та повернутий супровідним листом від 26.06.2024 р. №5027.

Крім того, супровідний лист військової частини НОМЕР_2 від 26.06.2024 р. №5027 вже міститься в матеріалах справи та свідчить про розгляд рапорту позивача від 29.05.2024 р.

Військовою частиною НОМЕР_2 вже двічі не було надано витребувані судом копії рапорту про переведення ОСОБА_1 від 01.08.2024р. разом з усіма матеріалами його розгляду та рішення за результатами розгляду цього рапорту, що перешкоджає розгляду адміністративної справи № 160/25498/24.

Таким чином, суду неможливо здійснити розгляд справи № 160/25498/24 через не виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами ч.ч. 6, 9 ст. 80 КАС України унормовано, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Частинами 8, 9 ст. 79 КАС України унормовано, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

За приписами частини 4 статті 45 КАС України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання зловживання процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини 7статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, суд вважає необхідним ПОВТОРНО витребувати від військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії рапорту про переведення ОСОБА_1 від 01.08.2024р. разом з усіма матеріалами його розгляду та рішення за результатами розгляду цього рапорту.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 79, 80, 241, 248, 256, 370 України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ПОВТОРНО, ВТРЕТЄ витребувати від військової частини НОМЕР_2 :

- належним чином завірені копії: рапорту про переведення ОСОБА_1 від 01.08.2024р. разом з усіма матеріалами його розгляду та рішення за результатами розгляду цього рапорту.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 в п`ятиденний термін з дня отримання ухвали надати витребувані докази, або надати повідомлення із зазначенням причин неможливості виконання вимог ухвали суду.

Копію ухвали надіслати командиру військової частини НОМЕР_2 для сприяння в наданні доказів суду.

Роз`яснити відповідачу, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом (ч.8 ст. 80 КАС України).

Відповідно до ч.1,2 ст. 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п.5 ч.1 ст. 145 КАС України).

Пунктами 1,3 частини 1 статті 149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Згідно вимог ч.3 ст. 149 КАС України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Суд зазначає, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ст. 370 КАС України,судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвала не може бути оскаржена окремо, але заперечення проти неї можуть бути включені до скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду даної справи.

Суддя О.С. Рябчук