Справа № 307/4474/24
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4474/24
Провадження № 2-а/307/26/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бітюри А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Бітюра Анатолій Анатолійовичзвернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 липня 2024 року поліцейським Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Бойко І.І. було винесено постанову серії ЕГА №1498575 у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. З вказаної постанови слідує, що 21 липня 2024 року будучи в нетверезому стані ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, чим вчинив адміністративні правопорушення за ст.183 КУпАП. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в постанові поліцейського Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області не наведено жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Це підтверджується текстом самої постанови, що оскаржується, записи у ній відсутні, що свідчить про те, що поліцейський власним підписом засвідчив той факт, що до постанови не додано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем правопорушення та фактичних обставин справи. Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Як зазначає позивач ОСОБА_1 , приводом для виклику поліції було фіксування та відповідні заходи реагування працівниками поліції на порушення благоустрою у населеному пункті невідомими особами неподалік його будинку шляхом викидання побутового сміття на березі річки, чим можливо було завдано шкоди довкіллю. Однак, відповідачем в підтвердження зазначених обґрунтувань не вказано у оскаржуваній постанові жодних доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень. Під час складання оскаржуваної постанови позивач присутній не був, з працівниками поліції щодо неправдивого виклику працівників поліції не спілкувався, жодного підпису ніде не ставив. Про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо після арешту виконавчою службою банківського рахунку позивача. Оскаржувану постанову було отримано 10 жовтня 2024 року шляхом отримання безпосередньо у Тячівському ВДВС супровідного листа про направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження №74755846 про стягнення з позивача штрафу, а тому вважають, що строк на оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Враховуючи наведене, просить поновити строк на оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА №1498575 від 21 липня 2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

22 жовтня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

04 листопада 2024 року від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначили, що позовну заяву подано до суду 16 жовтня 2024 року, хоча постанова серії ЕГА № 1498575 винесена 21 липня 2024 року, яка є предметом розгляду у даній справі. Тобто позов був поданий з порушенням строків. Також під час складання постанови позивач був присутній. У позивача перевірялись документи, а саме посвідчення водія, які вказані в постанові серії ЕГА № 1498575 від 21 липня 2024 року, що є предметом оскарження. А відтак, позивач знав про притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто в момент складання вище зазначеної постанови, а саме 21 липня 2024 року. Тому звернення до суду 16 жовтня 2024 року після спливу 88 днів є суттєвим порушення норм процесуального права та відповідно своєчасне звернення до суду з даним позовом залежало виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто дана обставина має суб`єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Враховуючи викладене просять залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки було пропущено встановлений законодавством строк для звернення до суду.

05 листопада 2024 року від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають наступне. З матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2024 року громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдиве повідомлення на спеціальну лінію 102. Постановою серії ЕГА № 1498575 від 21 липня 2024 року громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_2 було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕАГ № 1498575 від 21 липня 2024 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Звертають увагу суду, що постанова серії ЕАГ № 1498575 від 21 липня 2024 року складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_2 при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв розсудливо та пропорційно, оскаржувана постанова від 21 липня 2024 року серії ЕАГ № 1498575 у справі про адміністративне правопорушення винесена з додержанням норм чинного законодавства і з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано було рішення про накладення штрафу, а тому підстав для її скасування не вбачається. Враховуючи вищевикладене, просять відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з викладених підстав та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 липня 2024 року постановою серії ЕГА № 1498575 поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Бойком І.І. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 21 липня 2024 року будучи в нетверезому стані здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції (а.с.11).

17 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє представник адвокат Бітюра А.А. звернувся до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та поновлення строку звернення до адміністративного суду, тобто після закінчення строку на оскарження даної постанови.

З приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1498575 вбачається, що копію постанови особі, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на місці розгляду справи вручено не було, оскільки останній відмовився від вручення та копію було надіслано 23 липня 2024 року рекомендованим листом за вих. №11783. Однак доказів її отримання позивачем стороною відповідачів не надано.

Позивач зазначає, що спірну постанову він отримав 10 жовтня 2024 року у Тячівському відділі ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Із супровідного листа Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №59269 від 03 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2024 року отримав 10 жовтня 2024 року, що підтверджується його підписом (а.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Стаття 72 КАС України, передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП, передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 280 КУпАП, закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктами 3, 5, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, зафіксоване лише в оскаржуваній постанові серії ЕГА № 1498575 від 27 липня 2024 року, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення ОСОБА_1 зазначеної статті КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, відповідачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, учасники бойових дій.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2023 року позивач ОСОБА_3 є учасником бойових дій (а.с. 17).

В зв`язку з тим, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, оскільки він є учасником бойових дій, беручи до уваги, що його позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1498575 від 21 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, якою накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, Закарпатської області, .

Суддя М.Д. Стецюк