Справа № 280/9282/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 грудня 2024 року Справа № 280/9282/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.08.2024 про утримання з ОСОБА_1 суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період 01.05.2023 по 30.04.2024 включно в сумі 18495,22 грн. та утримання з ОСОБА_1 призначеної субсидії у розмірі 20% від нарахованої суми;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () здійснити перерахунок наданої ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) житлової субсидії з 01.09.2024 по дату ухвалення судового рішення включно та виплатити субсидію за цей період у повному обсязі.

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач в 2023 році звернувся до територіального органу ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про надання житлової субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, надавши при цьому до неї всі необхідні документи. Після цього з травня/червня 2023 року позивачу розпочато виплату житлової субсидії. Зокрема, першу виплату по субсидії позивач отримав 07.06.2024. В квітні 2024 року позивач знову звернувся до відповідача з питання продовження виплати житлової субсидії, подавши відповідну заяву та всі необхідні документи. В усній бесіді із працівниками відповідача позивача було повідомлено, що йому помилково була у 2023 році призначена житлова субсидія. На прохання позивача надати йому відповідне рішення/протокол про призначення, на підставі якого ці виплати йому були здійснені, він 04.09.2024 отримав рішення відповідача від 15.08.2024 №28 "Про утримання надміру виплачених сум житлової субсидії". В даному рішенні зазначається, що за позивачем за період з 01.05.2023 по 30.04.2024 утворилася переплата в розмірі 18495,22 грн., яку він, в свою чергу, має погасити. А також вказується, що у разі ненадходження коштів протягом місяця з дня повідомлення позивача про прийняття цього рішення, з нього має утримуватися переплата в розмірі 20% субсидії щомісячно, починаючи з виплати жовтня 2024 року до повного погашення. При цьому, в даному рішенні жодним чином не зазначаються мотиви його прийняття. На підставі чого відповідачем було зроблено висновок про те, що відповідачу житлова субсидія у 2023 році була нарахована помилково. Натомість, 17.06.2024 позивачу було призначено житлову субсидію на 2024 рік. Вважаючи таке рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся з позовом до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, прийнято рішення здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

16 жовтня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на позовну заяву. У відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог та зазначає, що Відділом надання житлових субсидій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг перевірено матеріали справи ОСОБА_1 та виявлено неправомірне призначення житлової субсидії з 01.05.2023. На підставі отриманої інформації була надана службова для обліку переплати РМК 7595/03-16 від 03.06.2024. В ході перевірки з`ясовано, що на підставі звернення та наданих позивачем документів 04.05.2023 йому було призначено субсидію на неопалювальний (з травня 2023 року по вересень 2023 року) і автоматично перераховано на опалювальний період (з жовтня 2023 року по квітень 2024 року). Встановлено, що на момент призначення субсидії у позивача були відсутні доходи які враховуються під час призначення житлової субсидії, тому позивач не мав права на призначену субсидію за минулі періоди. Враховуючи вищезазначене, сума переплати житлової субсидії яка була облікована у червні 2024 р., складає 18495,22 грн. за період з 01.05.2023 по 30.04.2024 згідно нарахування виплатних відомостей. Позивачу було направлено лист від 03.06.253/С-02/8-0800/24, яким повідомлено про результати проведення перевірки матеріалів справи. У листі позивачу було роз`яснено порядок надання документів, які підтвердять перебування за кордоном сукупно більше 60 днів ОСОБА_3 (зареєстрованої, але фактично не проживаючою за цією адресою згідно наданих в 2023 році документів) для розгляду питання призначення субсидії на наступні неопалювальний та опалювальний періоди. Також було повідомлено, що при призначенні субсидії позивачу на неопалювальний період 2024 року буде вирішуватись питання відшкодування позивачем раніше виплачених сум субсидії. На підставі отриманої інформації та відповідно до ст. 125 Положення № 848 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було винесене рішення № 28 від 15.08.2024 про утримання з ОСОБА_1 переплати в розмірі 20% субсидії щомісячно, починаючи з виплати жовтня (з призначеного розміру житлової субсидії вересня) 2024 року до повного погашення. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником позивача 22.10.2024 надано до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Сторона позивача заперечує проти доводів відповідача. Висновки відповідача було зроблено не на підставі якихось неправдивих відомостей, наданих позивачем або наявних у його документах, які ввели в оману працівників територіального підрозділу Пенсійного фонду України. Очевидно, що відповідач діяв під впливом помилки зі свого боку, а не через неправомірні дії з боку позивача. Окрім цього, в оскаржуваному рішенні жодним чином не зазначаються мотиви його прийняття, і це твердження не спростовувалося відповідачем у його відзиві. Позивач наполягає на задоволенні позову.

Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивачу - ОСОБА_1 з 01.05.2023 призначено житлову субсидію.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 15.08.2024 прийнято рішення № 28 про утримання з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) переплати в розмірі 20% субсидії щомісячно, починаючи з виплати жовтня (з призначеного розміру житлової субсидії вересня) 2024 року до повного погашення. Розглянувши справу 8001-24-5 ОСОБА_1 , який (яка) проживає/перебуває за адресою АДРЕСА_1 і одержує субсидію в розмірі 747,61 грн. на місяць, установлено, що сума переплати 18495,22 грн. згідно з службовою відділу надання житлових субсидій та пільг управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області утворилася за період з 01.05.2023 по 30.04.2024. У зв`язку з проведеним перерахунком, щодо призначеного розміру субсидії сума переплати 18495,22 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1

Вважаючи протиправним рішення відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Приписами пункту 7 частини першої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Отже, з аналізу наведених норм спеціального Закону, яким врегульовано правові відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, слідує, що єдиним органом який може визначати на законодавчому рівні умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій є Кабінет Міністрів України.

Так, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення № 848, в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням житлової субсидії).

Згідно пункту 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Відповідно до пункту 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Пунктами 22, 24 Положення № 848 передбачено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, зокрема, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку). Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

Згідно абзаців першого-п`ятого підпункту 3 пункту 14 Положення № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, стосовно яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); або такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому - одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб в період перебування їх за кордоном не розраховуються.

Відповідно до абзаців 6 - 8 підпункту 3 пункту 14 Положення № 848 житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - п`ятим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду не менше місяця, зокрема, отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсія, стипендія, допомога при народженні (усиновленні) дитини, допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомога по безробіттю, допомога по частковому безробіттю відповідно до статті 47 Закону України "Про зайнятість населення".

Для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби). (пункт 43 Положення № 848).

Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.

У разі коли документи, передбачені пунктом 43 цього Положення, подано не в повному обсязі, уповноважений орган інформує заявника про необхідність подання таких документів. Питання призначення житлової субсидії розглядається уповноваженим органом за умови надходження документів, які не були подані одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.

Громадянин, який звернувся за призначенням житлової субсидії, має право надавати уповноваженому органу додаткові документи, що не передбачені цим Положенням, але необхідні для прийняття об`єктивного рішення.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. (пункт 49 Положення № 848).

Згідно пункту 57 Положення № 848 у разі коли документи, передбачені пунктом 43 цього Положення, подано не в повному обсязі, житлова субсидія призначається за умови надходження документів, яких не подано одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.

Уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії.

Уповноважений орган не призначає (не розраховує) житлову субсидію на житлово-комунальні послуги, що надаються управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, які не подали відомостей про забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, зокрема щодо: розміру внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги в такому будинку. (пункт 60 Положення № 848).

Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» постановлено Пенсійному фонду України:

забезпечити з 1 жовтня 2022 р. виплату та з 1 грудня 2022 р. призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу;

продовжити утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій.

Аналізуючи вищевикладені положення суд дійшов висновку, що саме орган, що призначає житлову субсидію, перевіряючи подані позивачем документи, мав перевірити на підставі поданої позивачем заяви наявність у нього права на призначення субсидії, та чи подано ним всі документи, передбачені нормами Положення № 848, зокрема, в даному випадку, чи надано документи щодо перебування за кордоном сукупно більше 60 днів ОСОБА_3 .

При цьому, у разі коли документи подано не в повному обсязі, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повинен був поінформувати заявника про необхідність подання таких документів, в разі непідтвердження права позивача на отримання субсидії - відмовити у її призначення.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем не було повідомлено позивача про подання документів не в повному обсязі, не було відмовлено в призначенні житлової субсидії.

Враховуючи викладене, станом на момент призначення позивачу житлової субсидії відповідач не здійснив належним чином перевірку наданих позивачем документів та призначив житлову субсидію.

Відповідно до частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином, не може бути повернута сума надмірно нарахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо відповідач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку позивача як набувача субсидії.

Для правильного вирішення питання про повернення надміру нарахованої (виплаченої) житлової субсидії орган, що уповноважений призначати житлову субсидію, мав достеменно встановити факт надмірно нарахованої субсидії і недобросовісності з боку набувача у зв`язку із поданням ним недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні.

В даному випадку, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За своїм змістом стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує право на мирне володіння майном і обумовлює випадки втручання у таке право мирного володіння майном, а відповідно до тлумачення й усталеної практики Європейського суду з прав людини (напр. рішення в справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства». «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «East/West Alliance Limited» проти України». «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» тощо) в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції слід виокремлювати три норми: перша норма (перше речення першого абзацу) - має загальний характер і закладає принцип мирного володіння майном; друга норма (друге речення першого абзацу) - охоплює питання позбавлення права власності та визначає для цього певні критерії й умови; третя норма (другий абзац) - визнає право договірних держав, зокрема, контролювати використання майна в загальних інтересах. При цьому, як підтверджується практикою Суду, друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Куиюглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірним тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення віл 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства». п. 50, Series А N 98).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 09.10.2024 позивача звільнено від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.08.2024 про утримання з ОСОБА_1 суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період 01.05.2023 по 30.04.2024 включно в сумі 18495,22 грн. та утримання з ОСОБА_1 призначеної субсидії у розмірі 20% від нарахованої суми.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () здійснити перерахунок наданої ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) житлової субсидії з 01.09.2024 по дату ухвалення судового рішення включно та виплатити субсидію за цей період у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз