Справа № 320/57153/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 листопада 2024 року справа № 320/57153/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний Суд" звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м.Києві від 29.10.2024 №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління ДПС у м.Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) реєстрацію у якості платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2024 шляхом включення відомостей про ФОП ОСОБА_1 до Реєстру платників єдиного податку;

- стягнути з Головного управління ДПС у м.Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати понесені на сплату судового збору та професійної правничої допомоги адвоката;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Позовну заяву подано та підписано представником позивача - адвокатом Слупко Оленою Миколаївною.

Ухвалою від 29.11.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позову, протягом якого позивачу необхідно надати позовну заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі.

Одночасно із позовом представником позивача - адвокатом Слупко О.М. подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС у м.Києві від 29.10.2024 №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з реєстру платників єдиного податку 30.09.2024 року, до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Вказану заяву зареєстровано в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 29.11.2024 та було передано судді Кушновій А.О. для розгляду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача вказано на те, що в результаті ухвалення спірного рішення №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 від 29.10.2024 на період судового оскарження цього рішення та до набрання рішенням суду законної сили існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача.

Так, представник позивача зазначає, що оскільки обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 за останніх 12 календарних місяців з врахуванням поданої декларації станом на дату подачі цієї заяви вже перевищує 1 млн. гривень, то у зв`язку з анулюванням реєстрації платника єдиного податку та переходом на загальну систему оподаткування у ФОП ОСОБА_1 виникає обов`язок реєстрації платником ПДВ.

Вказує, що якщо врахувати той факт, що датою виключення ФОП ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку у Рішенні від 29.10.2024р. визначено 30 вересня 2024р., то заяву про реєстрацію платником ПДВ Позивач мав подати не пізніше 10 жовтня 2024р. Разом з тим, копія оскаржуваного рішення отримана підприємцем лише 05 листопада 2024 року. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 вже пропустив строк реєстрації платником ПДВ, у зв`язку з чим наступає відповідальність за ненарахування або несплату ПДВ на рівні зареєстрованого платника з операцій, здійснених ФОП ОСОБА_1 від дати порушення, а також наслідки, передбачені п. 123.1 Податкового кодексу України - штрафні санкції в розмірі 10% від суми визначеного контролюючим органом ПДВ-зобов`язання.

Одночасно з цим, у зв`язку з реєстрацією платником ПДВ Позивач повинен буде включити у вартість послуг ПДВ, реєструвати податкові накладні та змінити формат розрахункового документа - відображати у ньому обов`язковий реквізит «сума ПДВ». Разом з тим, значна частина замовників послуг ФОП ОСОБА_1 є юридичними особами, які перебувають на загальній системі оподаткування та є платниками ПДВ. Вказане підтверджується, зокрема, заявами-замовленнями (акцептування) про приєднання до Публічного договору надання послуг інформатизації №21266 від 01.01.2023 з ТОВ «Недлес», №21295 від 01.06.2023 з ТОВ «Стек СТ», №21304 від 01.08.2023 з ТОВ «Інжиніринг Аналітика», №20845 від 01.10.2023 з СП «Інфоком». У вказаних та інших контрагентів - замовників послуг Позивача, які є платниками ПДВ у зв`язку з отриманням від Позивача (платника ПДВ) послуг - виникне право на податковий кредит на суму ПДВ. Водночас, у разі скасування судом оскаржуваного Рішення №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 від 29.10.2024 - реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 може буде поновлено з 01.10.2024, що як наслідок спричинить анулювання реєстрації платником ПДВ відповідно до ст.184 ПК України. Вказане в свою чергу призведе до втрати права на податковий кредит замовниками послуг Позивача на суму ПДВ від вартості отриманих послуг та зумовить їх обов`язок здійснювати відповідні коригування у звітності та сумах сплачених податків.

Таким чином, на думку представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до покладення додаткового тягаря, пов`язаного із здійсненням коригувань та адміністрування і сплати податків у відношенні третіх осіб - замовників послуг ФОП ОСОБА_1 , які є платниками ПДВ та здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування.

Існує ризик того, що контрагенти позивача можуть відмовитися від замовлення послуг у разі, якщо дізнаються про додатковий тягар, який буде покладений на них у зв`язку з коригуваннями бухгалтерського обліку, пов`язаними із переходом Позивача із спрощеної на загальну систему оподаткування та в зворотному порядку.

Додаткові обов`язки, які виникають у зв`язку з негайним набранням чинності оскаржуваним Рішенням мають наслідком утруднення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Позивач не володіє спеціальними знаннями в сфері бухгалтерського обліку в обсязі, який би дозволяв вести бухгалтерський облік на загальній системі оподаткування та здійснювати адміністрування ПДВ. Відтак, оскаржуване Рішення призведе до обов`язку або наймати на вказану роботу окремого працівника, або ж замовляти відповідні послуги за договором, що є додатковим надмірним фінансовим тягарем у випадку наступного скасування очевидно протиправного оскаржуваного Рішення. Необхідно буде докласти значних зусиль та витрат аби опрацювати наслідки хоч і тимчасового (на період розгляду судом справи), застосування загальної системи оподаткування та сплати ПДВ та фактично в період розгляду справи вести подвійний бухгалтерський облік - загальної та спрощеної систем оподаткування.

Вказані додаткові зусилля, які ФОП ОСОБА_1 повинен буде докласти у зв`язку із переходом на загальну систему оподаткування через негайну дію оскаржуваного Рішення - можуть призвести до зупинки господарської діяльності взагалі.

Отже існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ФОП ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі у вигляді повної зупинки господарської діяльності позивача, розірвання договірних відносин та припинення доступу до мережі інтернет населенню у період дії воєнного стану, що матиме наслідком утруднення відновлення господарської діяльності та у зв`язку з чим - для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На думку представника позивача, з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав ФОП ОСОБА_1 , а також задля недопущення істотного ускладнення та виконання рішення суду та мінімізації негативного впливу дії оскаржуваного рішення в разі його скасування на третіх осіб, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС у м.Києві №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 від 29.10.2024 - до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

При цьому, представник позивача просить суд врахувати висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 у справі №160/11784/23, де Верховний Суд погодився з тим, що труднощі ведення господарської діяльності, які можуть виникнути у суб`єкта господарювання в зв`язку з анулюванням реєстрації платника єдиного податку та труднощі відновлення порушених прав, які можуть виникнути у разі скасування судом рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку - є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 22.06.2020, основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність у сфері надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (63.99 за КВЕД), є постачальником електронних комунікаційних послуг доступу до мережі Інтернет.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 застосовував спрощену систему оподаткування та був платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% доходу.

30.09.2024 ГУ ДПС у м.Києві провело камеральну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт від 30.09.2024 №4844/26-15-24-01-19-03/НОМЕР_1 (далі - Акт) про порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме порушення абз.5. пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу - здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання, зокрема здійснення видів діяльності за КВЕД 61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку, які заборонено п.п.8 п.п.291.5.1 п.295.1 ст.295 Кодексу.

29.10.2024 на підставі вказаного Акту Головне управління ДПС у м.Києві прийнято рішення №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 від 29.10.2024 про анулювання ФОП ОСОБА_1 реєстрації платником єдиного податку та виключення відомості відносно Позивача з Реєстру платників єдиного податку 30.09.2024, ретроспективно.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Видами забезпечення позову за приписами частини першої статті 151 КАС України є: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною третьою статті 151 КАС України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5).

За приписами частини шостої статті 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За своєю суттю інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, покликаним забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не може вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких заходів мати незворотні наслідки.

Правові засади, на підставі яких здійснене відповідне анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, визначаються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За змістом пункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми (абзац 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України).

Отже, анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи відбувається за чітко визначених та передбачених ПК України підстав й може бути реалізоване шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

З огляду за спірні в справі правовідносини, для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору, а позивачем мають бути обґрунтовані підстави, за якими він вважає, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

Суд зауважує, що прийняття рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку третьої групи за ставкою 5% має наслідком зміну системи оподаткування, формату розрахункового документа, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у вигляді зупинення господарської діяльності позивача, у зв`язку із застосуванням штрафних санкцій, до ухвалення рішення суду у даній справі.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення істотно ускладнює ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно без обмежень господарську діяльність, оскільки анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи за ставкою 5% призводить до негативних наслідків для позивача, зокрема, до неможливості здійснення господарської діяльності, можливого розірвання ділових відносин з контрагентами, вивільнення працівників, покладення додаткового обов`язку на позивача щодо подання документів та погіршення ділової репутації, утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності та у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право позивача на здійснення господарської діяльності, дасть можливість останньому до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення господарської діяльності.

Вказана позиція відповідає висновкам Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.10.2023 у справі № 160/11784/23, правовідносини в якій є подібними правовідносинам в цій справі.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини").

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пантелеєнко проти України" від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні "Дорани проти Ірландії" від 31.07.2003 Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у вказаних рішеннях Європейського Суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Водночас вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскарженого рішення відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи.

Також суд зазначає, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Таким чином, приймаючи рішення про забезпечення позову, суд виходить з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення заподіяна позивачу шкода внаслідок зупинення господарської діяльності товариства буде значно більшою, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності з урахуванням введення на усій території України правового режиму воєнного стану, що зумовило погіршення умов ведення бізнесу, призведе до значних зусиль та витрат.

З огляду на викладене, задля збереження існуючого стану, та зважаючи на об`єктивну наявність обставин, що можуть завдати матеріальних та інших збитків позивачу, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про забезпечення позову для запобігання заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву представника позивача - адвоката Слупко О.М. від 12.11.2024 про забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову.

3. До набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/57153/24:

- зупинити дію Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.10.2024 №4849/26-15-24-01-19-13/НОМЕР_1 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з реєстру платників єдиного податку 30.09.2024.

4. Стягувач (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

5. Боржник (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Головне управління ДПС у місті Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

6. Оригінал та копію даної ухвали видати (направити) позивачу, копію ухвали видати (направити) відповідачу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 29.11.2027.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.11.2024.

Суддя Кушнова А.О.