Справа № 280/8851/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 грудня 2024 року Справа № 280/8851/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4 а, ) представник адвокат Трафимова Юлія Юріївна (69120, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 31, 27, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Тадеуша, буд. 1, ) про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (далі позивач) до Львівської митниці (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900176/1 від 08.03.2024 Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1, код ЄДРПОУ ВП 43971343);

визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209170/2024/000840 від 08.03.2024 Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900354/2 від 30.04.2024 Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001449 від 30.04.2024 Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (, місцезнаходження: вул. Шевчука, буд. 4 А, місто Запоріжжя, Запорізька обл., 69083) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн. (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 коп.), а також витрати, пов`язані з підготовкою експертних висновків, в розмірі 10368, 00 грн. (десять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.04.2023 між компанією «MAYUR ENTERPRISE», Індія та позивачем було укладено міжнародний контракт № 28/04. З метою митного контролю та митного оформлення 07.03.2024 надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA98U9. 20 листопада 2023 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту № 28/04 від 28.04.2023. була підписана Специфікація № 5. Позивачем з метою митного контролю та митного оформлення 29.04.2024 надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA04U8. Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ. Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронні повідомлення про необхідність надання додаткових документів. Позивачем надано наявні додаткові документи. За результатами наданих позивачем документів відповідачем прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару. Позивач вважає, що зазначені вище Рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню і просить суд задовольнити позовну заяву.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

10 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив Львівської митниці на позовну заяву. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що декларантом не надано документів, які вказують зменшення звичайної конкурентної ціни, відсутня можливість упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості. Документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості не містили всіх відомостей, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. Відповідач наголошує на тому, що митниця не має обов`язку у запиті щодо надання додаткових документів викладати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. Щодо оскарження карток відмови то картки відмови лише містять інформацію про причини відмови та роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує здійснення митного оформлення, не є за своєю природою рішенням контролюючого органу та не породжує жодних правових наслідків. Відповідач наголошує на відсутності підстав для відшкодування відповідачем витрат на підготовку експертних висновків та просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем 15.10.2024 надано суду відповідь на відзив. Позивач наголошує на тому, що відзив не спростував твердження та аргументи позивача стосовно суті позовних вимог. Позивач не погоджується с твердженнями відповідача, що викладені у відзиві, та вважає безпідставними прохання відповідача відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Подані ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» до митного оформлення документи повністю відповідають вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створюють підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Позивач наполягає на задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Артоуз О.О. з 14 жовтня по 29 листопада 2024 року у навчальній відпустці розгляд справи здійснюється у перший робочий день після виходу судді із відпустки.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» () (далі - ТОВ «ТД «Бімаркет») зареєстроване як юридична особа 04.08.2008 (номер запису: 0023559).

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до документів про державну реєстрацію: Україна, 69083, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Шевчука, буд. 4А.

28 квітня 2023 року між компанією «MAYUR ENTERPRISE», Індія (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет», Україна (покупець) укладено міжнародний контракт № 28/04 (далі контракт).

Згідно п.1.1. до умов цього контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити і прийняти Товар. Детальний опис Товару буде наданий у відповідних специфікаціях до цього Контракту.

Відповідно до п. п. 3.1. Контракту відвантаження товару здійснюється товарними партіями, згідно з укладеними між Сторонами специфікаціям до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Пунктами 4.1., 5.1. Контракту передбачено, що ціна за одиницю товару визначається в специфікації, яка оформляється на кожну поставлену партію товару і є невід`ємною частиною Контракту. Умови оплати кожної партії товару визначаються у відповідній Специфікації до цього Контракту, яка є його невід`ємною частиною.

20 жовтня 2023 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту була підписана Специфікація № 4, відповідно до умов якої продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти Товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF Gdansk, Польща (INCOTERMS 2010): Арахіс бланшований, подрібнений (Спліт), 50/60 (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1485,00 USD/МТ; загальна вартість товару за цією специфікацією: 31185,00 USD. Поставка Товару здійснюється в 40-футових морських контейнерах 21 мт нетто. Платіж за товар, поставлений в рахунок Контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 4677,75 USD - часткова попередня оплата на рахунок продавця; 26507,25 USD, після надання продавцем копій оригіналів наступних документів на електронну скриньку покупця: комерційна фактура; повний комплект чистого бортового іменного коносамента, виписаного на ім`я: «Торговий Дім «Бімаркет» з позначкою «фрахт сплачений»; в графі «Вантажоодержувач»: «Торговий Дім« Бімаркет » вул. Poleva street, 46, Lviv city, 79024, Ukraine», в графі «сторони що сповіщаються»: «Торговий Дім «Бімаркет», вул. Poleva street, 46, Lviv city, 79024, Ukraine»; Сертифікат похождення, виданий вповноваженим державним органом; Сертифікат якості та ваги Товару, виданий його виробником; Сертифікат здоров`я, виданий вповноваженим державним органом (EIA); Фітосанитарний сертифікат, виданий вповноваженим державним органом; Фумігаційний сертифікат, виданий вповноваженою компанією; Експертний висновок на відповідність якості та вазі, виданий незалежною організацією; Пакувальний аркуш; Декларація виробника; Страховий поліс, завірена копія з перекладом на англійську мову. Термін для відвантаження товару (завантаження на борт судна): 20 календарних днів з дати часткової попередньої оплати 4677,75 USD згідно з п. 3 Специфікації. Продавець зобов`язаний здійснити поставку вантажу морським транспортом. Продавець зобов`язаний надіслати оригінали зазначених вище документів на адресу: Wybrzeze Kosciuszkowskie 31/3,00-379 Warszaw, Poland 9 floor, Company: Sava Translogic,Contact: Karina Matvyeyeva, НОМЕР_2 , не пізніше, ніж за 10 днів до дати прибуття судна у порт призначення. Специфікація є невід`ємною частиною Контракту.

07 березня 2024 року позивачем з метою митного контролю та митного оформлення надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA98U9 на товар Арахіс сирий , очищений від шкарлупи, бланшований, без насіннєвої оболонки, подрібнений (спліт), 50/60, не смажений, упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто, врожай 2023 року, дата пакування -11/2023, кінцевий термін придатності - 11/2024 Без ГМО, застосовується в харчовій промисловості, продавець MAYUR ENTERPRISE, Індія, в кількості 21 МТ нетто, вантажоодержувач ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» Україна, 69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, буд.4А, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару всього у сумі 1308100,87 грн (або 1627, 81 доларів США за тону), тобто 1,63 доларів США за 1 кг.

Заявлена позивачем митна вартість товару 1308100,87 грн, включає вартість товару згідно контракту та Специфікації № 4 від 20.10.2023 до контракту 119 3337,68 грн. (31 185,00 доларів США х 38,2664 грн. курс USD станом на 07.03.2024), вартість витрат на експедиторський сервіс(митно-транспортне обслуговування) - 85263,19 грн. (2050,00 х 41,5918 грн. курс Євро станом на 07.03.2024), транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України (29500 грн.), інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) на товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF Gdansk, Польща (INCOTERMS 2010): Арахіс бланшований, подрібнений (Спліт), 50/60 (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1627,81 USD/МТ виходячи саме з ціни угоди, відповідно до Специфікації № 4 від 20.10.2023 до Контракту, вартість витрат на експедиторський сервіс (митно-транспортне обслуговування) - 85263,19 грн. (2050,00 х 41,5918 грн. курс Євро станом на 07.03.2024), транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України (29500 грн.).

До митного оформлення ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» надіслано документи зазначені в гр. 44 митної декларації № 24UA98U9 від 07.03.2024, а саме: Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 28/04 від 28.04.2023; Додаткова угода б/н від 11.01.2024 до контракту; доповнення до зовнішньоекономічного договору, Специфікація № 4 від 20.10.2023 до контракту, пакувальний лист від 12.12.2023, рахунок-фактура (інвойс) № EXP/144/2023-24 від 02.11.2023, коносамент № CEHGZWLMA від 12.12.2023, платіжне доручення в іноземній валюті № 93 від 30.10.2023 про сплату 4677,75 USD, платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 08.01.2024 про сплату 26507,25 USD, сертифікат про походження товару - № 803 від 09/12/23, сертифікат виробника б/н від 12/12/2023, сертифікат про відсутність ГМО від 12.12.2023, сертифікат здоров`я № EIA/RAJ/2023-24VOL/01509 від 24/11/2023, лист про помилку в сертифікаті здоров`я від виробника від 04.01.2024, сертифікат якості і ваги від виробника від 12.12.2023, сертифікат якості і ваги № CHEN/mayur-013/23-24 від 30.12.2023 від MATS International Inspection, сертифікат якості і ваги № RAL/THW/su23110048 від 04.11.2023, копія митної декларації країни відправлення (експортна декларація) №5599197, фітосанітарний сертифікат серії PSC89PIP від 07/11/23, фітосанітарний сертифікат № 0703712 від 14.02.2024, страховий поліс від № 142800/21/2024/3/0110 від 27.11.2023, договір про експедиторський сервіс № 1-08/22 від 17.08.2023, рахунок-фактура (інвойс) №06/0224 на послуги експедиторського сервісу, автотранспортна накладна № MRN24DI32208ONS6GUGH5 від 15.02.2024, Т1 (транзитна) № 24 PL322080NS6GUGH5 від 28.02.2024, договір доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, заявка № 130 на перевезення вантажу (міжнародне) від 10.02.2024, довідка від 20.02.2024 про витрати по доставці вантажу Гданськ-Львів, рахунок на оплату доставку вантажу № 095 від 20.02.2024, лист ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» від 16.02.2024.

Під час здійснення митного контролю за МД № 24UA98U9 07.03.2024 митним органом повідомлено про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартість відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення), - виписки з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; виписки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» на вищезазначений запит 08.03.2024 надало до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці наступні додаткові документи та відомості, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення: 1. прайс-лист від постачальника товару MAYUR ENTERPRISE б/н від 19.10.2023; 2. виписка з бухгалтерського балансу № 1 від 07.03.2024 по бухгалтерському рахунку «Розрахунки за видами авансу (в іноземній валюті)» по субконто MAYUR ENTERPRISE, Індія (в доларах США) станом на 07.03.2024; платіжне доручення в іноземній валюті № 93 від 30.10.2023, платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 08.01.2024; висновок Запорізької ТПП №ОИ-2132 від 07.03.2024.

Львівською митницею 08.03.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900176/1 в якому зазначено про те, що за результатами проведеного опрацювання встановлено:

- у гр.16 та гр.23 наданої до митного оформлення CMR № 15022024/1 від 15.02.2024 містяться штампи перевізника PE POLYVKAN V.F., однак договір-доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 095 від 20.02.2024 та заявка на перевезення вантажу № 130 від 10.02.2024 укладались та підписувались ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з PE POLYVKAN V.F. відсутні;

- до митного оформлення надано заявку на перевезення вантажу № 130 від 10.02.2024 у гр.21 якої зазначено умови оплати послуг, а саме: без готівкова протягом 3-х днів, однак банківські платіжні документи що підтверджують факт оплати до митного оформлення не надано;

- відповідно до п. 5 Специфікації №4 від 20.10.2023 термін відвантаження товару (завантаження на борт судна): 20 календарних днів з дати часткової попередньої оплати. Слід зазначити що авансовий платіж здійснено 30.10.2023, а завантаження товару на борт судна відбулось 12.12.2023, що перевищує передбачений Специфікацією термін.

Отже, документи які подані на підтвердження витрат (складових митної вартості) не піддаються обчисленню.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) МКУ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA 209230/2024/18292 від 28.02.2024, рівень митної вартості складає 2,01 дол. США/кг

08 березня 2024 року ТОВ «Торговий дім» отримано від відповідача Картку відмову в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000840, в якій зазначено про неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 08.03.2024 № UA209000/2024/900176/1 ст. 54 п.6, ст. 55 МКУ.

20 листопада 2023 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту підписана Специфікація № 5, відповідно до умов якої продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти Товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF Корег, Словенія (INCOTERMS 2010): Арахіс бланшований, подрібнений (Спліт), 50/60 (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1530,00 USD/MT та Арахіс сирий в ядрах 50/60 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1320,00 USD/MT. Загальна вартість товару за цією специфікацією: 59850,00 USD (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят доларів США, 00 центів). Поставка Товару здійснюється в 40-футових морських контейнерах 21 мт нетто кожний. Упаковка: товар має бути упакований вакуумним способом у поліпропиленові (ПП) мішки по 25 кг нето кожний. Платіж за товар, поставлений в рахунок цього Контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 8977,50 USD - часткова попередня оплата на рахунок продавця. 50872,50 USD після надання продавцем копій оригіналів наступних документів на електронну скриньку покупця: комерційна фактура, повний комплект чистого бортового іменного коносамента, виписаного на ім`я:«Торговий Дім «Бімаркет» з позначкою «фрахт сплачений »; в графі «Вантажоодержувач»: «Торговий Дім« Бімаркет» вул. Poleva street, 46, Lviv city, 79024, Ukraine», в графі «сторони що сповіщаються»: «Торговий Дім «Бімаркет»,вул. Poleva street, 46, Lviv city, 79024, Ukraine», сертифікат похождення, виданий вповноваженим державним органом, сертифікат якості та ваги Товару, виданий його виробником.5) Сертифікат здоров`я, виданий вповноваженим державним органом (EIA), фітосанитарний сертифікат, виданий вповноваженим державним органом, фумігаційний сертифікат, виданий вповноваженою компанією, експертний висновок на відповідність якості та вазі, виданий незалежною організацією, пакувальний аркуш, декларація виробника, страховий поліс. Термін для відвантаження товару (завантаження на борт судна): не пізніше 07.01.2024.

25 грудня 2023 року між продавцем та покупцем підписана додаткова угода до Специфікації № 5 від 20.11.2023 до Контракту про внесення зміни до пунктів 1, 3 Спецификації №5 від 20.11.2023 виклавши його у новій редакції: «1. Згідно з даною Специфікацією Продавець зобов`язується поставити, а Покупець оплатити і прийняти Товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF-Koper, Словенія (INCOTERMS 2010): Арахіс бланшований, подрібнений (Спліт), 50/60, (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1607,00 USD/MT; Арахіс сирий в ядрах 50/60 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 М Т нетто, за ціною: 1397,00 USD/MT Загальна вартість товару за цією специфікацією: 63084,00 USD. Поставка Товару здійснюється двома 40-футовими морськими контейнерами по 21 мт нетто. Упаковка: товар має бути упакований вакуумним способові у поліпропиленові (ПП) мішки по 25 кг нетто кожний. 3. Платіж за товар, поставлений в рахунок цього Контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 8977,50 USD часткова попередня оплата на рахунок продавця. 54106,59 USD (п`ятдесят чотири тисячі сто шість USD, 50 центів), після надання Продавцем копій оригіналів наступних документів на електронну скриньку Покупця: комерційна фактура, повний комплект чистого бортового іменного коносамента, виписаного на ім`я: «Торговий Дім «Бімаркет» з позначкою «фрахт сплачений»; в графі «Вантажоодержувач»: «Торговий Дім« Бімаркет »вул. Poleva street, 46, Lviv city, 79024, Ukraine», в графі «сторони що сповіщаються»: «Торговий Дім Бімаркет», вул. Poleva street, 46, Lviv city, 79024, Ukraine»; сертифікат похождення, виданий вповноваженим державним органом, сертифікат якості та ваги Товару, виданий його виробником, Сертифікат здоров`я, виданий вповноваженим державним органом (EIA).6) Фітосанитарний сертифікат, виданий вповноваженим державним органом, фумігаційний сертифікат, виданий вповноваженою компанією, експертний висновок на відповідність якості та вазі, виданий незалежною організацією, Пакувальний аркуш, Декларація виробник, страховий поліс.

29 квітня 2024 року позивачем з метою митного контролю та митного оформлення надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA04U8 на товар: Арахіс, очищений від шкарлупи, бланшований, без насіннєвої оболонки подрібнений (спліт), 50/60, не смажений, упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто, урожай 2023 року, вага нетто 21000кг, дата пакування - 01/2024, кінцевий термін придатності - 01/2025. Без ГМО , застосовується в харчовій промисловості, арахіс сирий в ядрах 50/60, сорту BOLD упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто, не смажений, очищений від шкарлупи, вкритий м`якою насіннєвою оболонкою, вага нетто 21000 кг, урожай 2023 року, дата пакування - 01/2024, кінцевий термін придатності - 01/2025. Без ГМО , застосовується в харчовій промисловості. Вантажоодержувач ТОВ "Торговий Дім «Бімаркет" Україна, 69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, буд.4А, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару всього у сумі 2798090,21 гривень (або 1679.44 доларів США за Тону), тобто 1,68 доларів США за 1 кг.

Заявлена позивачем митна вартість товару 2793615,96 гривень, включає вартість товару згідно контракту та Специфікації № 5 від 20.11.2023 до контракту 2498221,03 грн. (63084,00 USD доларів США х 39,6015 грн. курс USD станом на 29.04.2024), вартість витрат на надання послуг, пов`язаних із комплексним митно-транспортним, складським обслуговуванням - 172394.94 грн. (4062,00 х 42,4409 грн. курс Євро станом на 29.04.2024), транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України (123000,00 грн.), інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

До митного оформлення декларантом засобами електронного зв`язку надіслано документи зазначені в гр. 44 МД № 24UA04U8 від 29.04.2024, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт), додаткова угода б/н від 11.01.2024 до контракту контракт № 28/04 від 28.04.2023 (про зміну адреси), доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікація № 5 від 20.11.2023, додаткова угода б/н від 25.12.2023, пакувальний лист від 12.02.2024, рахунок-фактура (інвойс) № EXP/207/2023-24 від 03.02.2024, коносамент № MEDUE7390234 від 19.02.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті № 114 від 26.11.2023р. про сплату 8977,50 USD, платіжна інструкція в іноземній валюті № 23 від 07.03.2024 про сплату 54106,50 USD, сертифікат про походження товару - № 449 від 15/02/24, сертифікат виробника б/н від 12/02/2024, сертифікат про відсутність ГМО від 12.02.2024, сертифікат здоров`я від 03/02/2024, сертифікат якості і ваги від виробника від 12.02.2024, сертифікат якості і ваги № CHEN/mayur-032/23-24 від 16.02.2024, копія митної декларації країни відправлення (експортна декларація) № 7346734 від 07.02.2024, фітосанітарний сертифікат серії PSC89PIP від 14/02/24, фітосанітарний сертифікат № 182321 від 22/04/24, фітосанітарний сертифікат № 182322 від 22/04/24, страховий поліс від № 142800/21/2024/3/0132 від 23.02.2024, договір про митно-транспортне обслуговування від 20.11.2023, рахунок-фактура (інвойс) № 128-2024 на послуги митно-транспортного обслуговування; автотранспортна накладна №00256 від 22.04.2024, автотранспортна накладна №00255 від 22.04.2024, транзитна декларація (Т1)- № 24SI79K1, транзитна декларація (Т1)- № 24SI87K8, договір доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, заявка № 151 на перевезення вантажу (міжнародне) від 26.04.2024, довідка від 29.04.2024 про витрати по доставці вантажу Kozina (Словенія)-п/п Чоп-Львів(Україна), рахунок на оплату по доставці вантажу № 114 від 29.04.2024, лист ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» від 24.04.2024 про те, що страхування товару ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» не проводилось.

Під час здійснення митного контролю за МД № 24UA04U8 29.04.2024 митним органом повідомлено про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартість відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення), - виписки з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; виписки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

30 квітня 2024 року позивачем додатково надало до відділу митного оформлення Львівської митниці наступні додаткові документи та відомості, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення: прайс-лист від постачальника товару MAYUR ENTERPRISE б/н від 25.12.2023, виписку з бухгалтерського балансу № 2 від 26.04.2024 по бухгалтерському рахунку «Розрахунки за видами авансу (в іноземній валюті)» по субконто MAYUR ENTERPRISE, Індія (в доларах США) станом на 26.04.2024, висновок Запорізької ТПП №ОИ-2258 від 29.04.2024

Львівською митницею 30.04.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900354/2 в якому зазначено про те, що за результатами проведеного опрацювання встановлено:

- для підтвердження транспортно-експедиторських витрат декларантом надано рахунок фактуру від 19.04.2024 за № 128-2024, відповідно до якого загальна вартість організації транспортно-експедиторських послуг складає 4062 Євро. Однак, з урахування встановленого терміну оплати (100 % до видачі Т1) декларантом не надано банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури;

- до митного оформлення надано заявку на перевезення вантажу № 151 від 26.04.2024 у гр.21 якої зазначено умови оплати послуг, а саме: безготівкова протягом 3-х днів, однак банківські платіжні документи що підтверджують факт оплати до митного оформлення не надано;

- у гр. «країна вивантаження» митної декларації країни експорту від 08.02.2024 за № SB1544 вказано SLOVENIA, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції;

- відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. В коносаменті № MEDUE7390234 від 19.02.2024 вказано, що фрахт з передоплатою (Freigh prepaid); жодних банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати не надано до митного оформлення.

Отже, документи які подані на підтвердження витрат (складових митної вартості) не піддаються обчисленню.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) МКУ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA209230/2024/18292 від 28.02.2024. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

30 квітня 2024 року позивачем отримано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001449.

Загальна різниця митних платежів (ввізного мита та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 171214,11 грн.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша ст. 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1- 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 1-2 ст. 54 МК України).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту).

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України - декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані, містять розбіжності і неточності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивачем подано разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (контракт; банківські платіжні документи, що стосуються придбаного товару; документи, що підтверджують вартість послуг з транспортування товару до митного кордону України тощо).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч. 4 ст. 58 МК України).

У розумінні ч. 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На переконання суду, подані декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документи є достатніми для підтвердження усіх складових митної вартості за першим (основним) методом.

Згідно правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст. 51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Отже, під час заявлення товару до митного оформлення за митними деклараціями № 24UA98U9 від 07.03.2024 № 24UA04U8 від 29.04.2024 позивач надав всі вищевказані вичерпні документи, відповідно до вимог ч. 1 - 2 ст. 53 МК України, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, а тому у спірних правовідносинах сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Щодо оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900176/1 від 08.03.2024.

Львівською митницею 08.03.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900176/1 в якому зазначено про те, що за результатами проведеного опрацювання встановлено:

- у гр.16 та гр.23 наданої до митного оформлення CMR № 15022024/1 від 15.02.2024 містяться штампи перевізника PE POLYVKAN V.F., однак договір-доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 095 від 20.02.2024 та заявка на перевезення вантажу № 130 від 10.02.2024 укладались та підписувались ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з PE POLYVKAN V.F. відсутні;

- до митного оформлення надано заявку на перевезення вантажу № 130 від 10.02.2024 у гр.21 якої зазначено умови оплати послуг, а саме: без готівкова протягом 3-х днів, однак банківські платіжні документи що підтверджують факт оплати до митного оформлення не надано;

- відповідно до п. 5 Специфікації №4 від 20.10.2023 термін відвантаження товару (завантаження на борт судна): 20 календарних днів з дати часткової попередньої оплати. Слід зазначити що авансовий платіж здійснено 30.10.2023, а завантаження товару на борт судна відбулось 12.12.2023, що перевищує передбачений Специфікацією термін.

Щодо того, що у гр.16 та гр.23 наданої до митного оформлення CMR № 15022024/1 від 15.02.2024 містяться штампи перевізника PE POLYVKAN V.F., однак договір-доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 095 від 20.02.2024 та заявка на перевезення вантажу № 130 від 10.02.2024 укладались та підписувались ФОП ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

До МД № 24UA98U9 позивачем надавався Договір доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 з ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 Предмет договору Експедитор (ФОП ОСОБА_1 ), який діє за дорученням клієнта (ТОВ «Торговий дім «Бімаркет») бере на себе зобов`язання виконати і організувати виконання визначених за цим Договором послуг по доставці вантажу, транспортом залучених третіх осіб (перевізників або експедиторів) і у зв`язку з цим зобов`язується: укладати з третіми особами Договори перевезення вантажу та інші Договори, необхідні для організації перевезення вантажу.

Згідно п. 2.1 Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 Експедитор зобов`язався організувати перевезення вантажу за маршрутом вказаним у заявці.

Відповідно до ст.ст. 1, 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-IV експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України; фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Таким чином, за умовами вищезазначеного Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 ФОП ОСОБА_1 мала право залучати інших перевізників, з якими у ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» і не було договірних відносин.

Також, у заявці на перевезення вантажу (міжнародне) № 130 від 10.02.2024 до Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 про перевезення вантажу Гданськ (Польша) Львів (Україна), Довідці від 20.02.2024 про витрати по доставці вантажу Гданськ-Львів, рахунку на оплату по доставці вантажу № 095 від 20.02.2024, які надавались до МД № 24UA98U9, вказано автотранспорт: MAN держ. номер НОМЕР_3 з причепом держ. номер НОМЕР_4 , що повністю збігається з даними в CMR № 15022024/1 від 15.02.2024.

Окрім того, позивачем надано суду копію Договору перевезення вантажу № 15/04 від 15.04.2023 укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 по справі №804/16553/14 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, зауваження митного органу щодо ненадання документів, що підтверджують транспортні витрати по всьому маршруту, є необґрунтованими та безпідставними.

З приводу того, що до митного оформлення надано заявку на перевезення вантажу № 130 від 10.02.2024 у гр.21 якої зазначено умови оплати послуг, а саме: безготівкова протягом 3-х днів, однак банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати до митного оформлення не надано суд встановив таке.

У гр.21 вищезазначеної заявки № 130 від 10.02.2024 зазначено умови оплати: «Безготівкова протягом 3 днів».

Проте, суд зауважує, що у вказаному пункті відсутнє посилання на подію від якої починається відлік триденного строку на оплату послуг.

В той же час, в п. 4.3. розділу 4 «Ціни, порядок розрахунків і плата за експедирування» Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 передбачено, що розрахунки між Експедитором та Клієнтом здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Експедитора протягом 3 календарних днів з дати отримання електронною поштою або засобами електронного документообігу від Експедитора: заявки на перевезення; рахунку акту виконаних робіт; товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою: дата, підпис уповноваженої особи, завіреної печаткою/штампом отримувача про отримання вантажу.

Оплата за дані транспортно-експедиторські послуги була здійснена позивачем тільки після отримання зазначених документів 28.03.2024, що підтверджується платіжною інструкціє № 220 від 28.03.2024 до рахунку на оплату по доставці вантажу № 095 від 20.02.2024, та не суперечить умовам Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, тобто вже після розмитнення і не могла бути надана під час розмитнення.

Водночас, суд зазначає, що надані разом із митною декларацією документи дозволяли митному органу в повному обсязі встановити розмір транспортних витрат позивача, а відповідно аргументи позивача в цій частині є безпідставними.

Відносно аргументів митниці з приводу того, що відповідно до п. 5 Специфікації №4 від 20.10.2023 термін відвантаження товару (завантаження на борт судна): 20 календарних днів з дати часткової попередньої оплати, авансовий платіж здійснено 30.10.2023, а завантаження товару на борт судна відбулось 12.12.2023, що перевищує передбачений Специфікацією термін, судом встановлено наступне.

Термін відвантаження на борт судна, які зазначені у Специфікації № 4 від 20.10.2023 до Контракту № 28/04 від 28.07.2023 (термін для відвантаження товару (завантаження на борт судна) 20 календарних днів з дати часткової попередньої оплати. Авансовий платіж здійснено позивачем 30.10.2023.

Водночас, митницею не доведено, що наведене має значення для визначення та підтвердження значення складових митної вартості товару.

Щодо оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900354/2 від 30.04.2024.

Львівською митницею 30.04.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900354/2 в якому зазначено про те, що за результатами проведеного опрацювання встановлено:

- для підтвердження транспортно-експедиторських витрат декларантом надано рахунок фактуру від 19.04.2024 за № 128-2024, відповідно до якого загальна вартість організації транспортно-експедиторських послуг складає 4062 Євро. Однак, з урахування встановленого терміну оплати (100 % до видачі Т1) декларантом не надано банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури;

- до митного оформлення надано заявку на перевезення вантажу № 151 від 26.04.2024 у гр.21 якої зазначено умови оплати послуг, а саме: безготівкова протягом 3-х днів, однак банківські платіжні документи що підтверджують факт оплати до митного оформлення не надано;

- у гр. «країна вивантаження» митної декларації країни експорту від 08.02.2024 за № SB1544 вказано SLOVENIA, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції;

- відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. В коносаменті № MEDUE7390234 від 19.02.2024 вказано, що фрахт з передоплатою (Freigh prepaid); жодних банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати не надано до митного оформлення.

Щодо того, що для підтвердження транспортно-експедиторських витрат декларантом надано рахунок фактуру від 19.04.2024 за № 128-2024, відповідно до якого загальна вартість організації транспортно-експедиторських послуг складає 4062 Євро. Однак, з урахування встановленого терміну оплати (100 % до видачі Т1) декларантом не надано банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури.

Як встановлено судом оплата за послуги, пов`язані із комплексним митно-транспортним, складським обслуговуванням на підставі інвойсу № 128-2024 від 19.04.2024 була здійснена у сумі 4062,00 Євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 17 від 22.04.2024.

Відповідно до п.п. 1 параграфу 5 Договору б/н від 20.11.2023 про платне надання послуг, пов`язаних із комплексним митно-транспортним, складським обслуговуванням, що сторони передбачають можливість покриття частини платежів після виконання послуг, але за умови, що експедитор контролює інший вантаж, що передається Клієнту, після здійснення платежу.

Таким чином, зауваження митниці стосовне не надання банківських платіжних документів, що підтверджують оплату наданих транспортних послуг не може вважатись розбіжністю у розумінні ст.53 МКУ.

Щодо того, що до митного оформлення надано заявку на перевезення вантажу № 151 від 26.04.2024 у гр.21 якої зазначено умови оплати послуг, а саме: без готівка протягом 3-х днів, однак банківські платіжні документи що підтверджують факт оплати до митного оформлення не надано суд встановив таке.

У гр.21 вищезазначеної заявки № 151 від 26.04.2024 зазначено умови оплати: «Безготівкова протягом 3 днів».

Проте, суд зауважує, що у вказаному пункті відсутнє посилання на подію від якої починається відлік триденного строку на оплату послуг.

В той же час, в п. 4.3. розділу 4 «Ціни, порядок розрахунків і плата за експедирування» Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 передбачено, що розрахунки між Експедитором та Клієнтом здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Експедитора протягом 3 календарних днів з дати отримання електронною поштою або засобами електронного документообігу від Експедитора: заявки на перевезення; рахунку акту виконаних робіт; товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою: дата, підпис уповноваженої особи, завіреної печаткою/штампом отримувача про отримання вантажу.

Оплата за дані транспортно-експедиторські послуги була здійснена позивачем тільки після отримання зазначених документів 13.05.2024, що підтверджується платіжною інструкціє № 380 від 13.05.2024 до рахунку на оплату по доставці вантажу № 114 від 29.04.2024, що не суперечить умовам Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 і не могла бути надана під час розмитнення.

Таким чином, надані разом із митною декларацією документи дозволяли митному органу в повному обсязі встановити розмір транспортних витрат позивача, а відповідно аргументи позивача в цій частині є безпідставними.

З приводу того, що у гр. «країна вивантаження» митної декларації країни експорту від 08.02.2024 за № SB1544 вказано SLOVENIA, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції суд встановив наступне.

Під час розмитнення до МД № 24UA04U8 позивачем була надана Специфікація № 5 від 20.11.2023 до Контракту, відповідно до якої продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити і прийняти Товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF Корег, Словенія (INCOTERMS 2010) та додаткова угода від 25.12.2023 до специфікації № 5 від 20.11.2023 до Контракту в якій сторони дійшли угоди змінити пункт 1 Спецификації №5 від 20.11.2023 до Контракту виклавши його у новій редакції: «1. Згідно з даною Специфікацією Продавець зобов`язується поставити, а Покупець оплатити і прийняти Товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF-Koper, Словенія (INCOTERMS 2010)».

Тобто в митної декларації країни експорту не має суперечності умовам даної зовнішньоекономічної операції

Щодо доводів відповідача про те, що в коносаменті № MEDUE7390234 від 19.02.2024 вказано, що фрахт з передоплатою (Freigh prepaid); жодних банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати не надано до митного оформлення суд встановив наступне.

Відповідно до умов Специфікації № 5 від 20.11.2023 до Контракту та додаткової угоди від 25.12.2023 до Специфікації № 5 від 20.11.2023 до Контракту закріплено визначення ціни товару на умовах поставки CIF Koper, Словенія (INCOTERMS 2010).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF (англ. Cost, Insurance and Freight (… named port of destination), або Вартість, страхування і фрахт (… назва порту призначення) - термін Інкотермс, означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати і ушкодження товару під час перевезення.

Отже такі складові митної вартості товару як витрати на транспортування у порт призначення, навантаження/вивантаження не потребують додаткового підтвердження декларантом. Тобто, додаткових витрат, які б могли вплинути на митну вартість товару, покупець в будь-якому випадку не поніс, оскільки всі зазначені витрати відповідно до умов поставки CІF (вартість і фрахт) включаються до ціни товару, що сплачується покупцем.

Таким чином, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Ціна товару, яка вказана в інвойсі № EXP/207/2023-24 від 03.02.2024 та Специфікації № 5 від 20.11.2023 до Контракту вже включає в себе вартість товару з урахуванням витрат на транспортування та страхування товару до порту призначення, додаткові витрати на транспортування товару позивачем понесено не було.

З приводу зазначення у коносаменті № MEDUE7023009 від 27.01.2024, що фрахт з передоплатою (Freigh prepaid), однак жодних банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати не надано до митного оформлення суд зазначає, що до МД № 24UA04U8 коносамент № MEDUE7023009 від 27.01.2024 не надавався.

Щодо того, що у наданому до митного оформлення інвойсі на оплату транспортно-експедиційних послуг за № 071-2024 від 20.03.2024 зазначено, що оплата отриманих послуг здійснюється шляхом 100% передоплати будь-які платіжні. Документи, що підтверджують оплату послуг по зазначеному інвойсі до митного оформлення не надані спростовується наступним.

Згідно матеріалів справи до МД № 24UA04U8 інвойс на оплату транспортно-експедиційних послуг за № 071-2024 від 20.03.2024 не надавався.

Щодо того, що у п.п 1.2 Договору від 20.11.2023 р. передбачено складання/виписка Клієнтом замовлення, які до митного оформлення не надано.

Відповідно до п. 1 параграфу 3 договору від 20.11.2023 про платне надання послуг, пов`язаних із комплексним митно-транспортним, складським обслуговуванням, підписаного між ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» та ALPHA POLARIS KOPER, Клієнт зобов`язується надіслати Експедитору замовлення електронною поштою, а відповідно п.1 параграфу 2 зазначеного договору Експедитор діє від свого імені в рамках діяльності свого підприємства на користь Клієнта. Таким чином, заявка направлялась Експедитору електронною поштою у вигляді повідомлення.

На підтвердження замовлення до МД 24UA04U8 № 33477dbb-dd3b-46b5-a5e0- ee9fe1142d39 був наданий Рахунок-фактура (інвойс) №128-2024 на послуги, пов`язані із комплексним митно-транспортним, складським обслуговуванням на суму 4062,00 Євро.

Таким чином, надані разом із митною декларацією документи дозволяли митному органу в повному обсязі встановити розмір транспортних витрат позивача, а відповідно аргументи позивача в цій частині є безпідставними.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що наведені відповідачем підстави, жодним чином не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.

Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час, відповідачем суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надані до митного оформлення товару документи не містять ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28.05.2019 в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару, передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товару визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 813/5405/15, від 31.01.2020 у справі №804/7761/16 та відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин в даній справі.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

На переконання суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

З приводу доводів відповідача про відсутність у нього обов`язку у запиті щодо надання додаткових документів викладати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією суд зазначає, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття, такий акт не може вважатися правомірним.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №380/4746/22.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії»[ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява N 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява N 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява N 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Yvonne van Duyn v.Home Office» зазначив, що "принцип юридичної визначеності" означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії". З огляду на «принцип юридичної визначеності», держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у Конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Також, судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як резервний метод, та відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Беручи до уваги те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900176/1 від 08.03.2024 та № UA209000/2024/900354/2 від 30.04.2024 є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначне трактування, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Разом з тим, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209170/2024/000840 від 08.03.2024 та № UA209170/2024/001449 від 30.04.2024 є похідними від рішень про коригування митної вартості, а тому також підлягають скасуванню.

Надаючи оцінку Висновкам Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2132 від 07.03.2024 та №ОИ-2258 від 29.04.2024 за результатами проведення цінової експертизи зовнішньоекономічного контракту суд зазначає, що з огляду на предмет спору в цій справі необхідним є встановлення повноти наданих позивачем митному органу документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Згідно ж висновків №ОИ-2132 від 07.03.2024 та №ОИ-2258 від 29.04.2024 Запорізькою ТПП проведено дослідження відповідності ціни товару, придбаного позивачем згідно з Контрактом від 28.04.2023 № 28/04, рівню цін постачальників подібної продукції з країни походження за вказаний період.

Таким чином, суд не приймає в якості доказу у справі вказані Висновки Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2132 від 07.03.2024 та №ОИ-2258 від 29.04.2024 як такі, що не має доказового значення у справі, а отже є неналежними доказами.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 7 267,20 грн.

Враховуючи викладене і задоволення позовних вимог, суд доходить висновку, що судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення у сумі 7 267,20 грн.

Щодо стягнення на користь позивача витрат, пов`язаних з підготовкою експертних висновків, в розмірі 10368, 00 грн. суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 101 КАС України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною 1 ст.106 КАС регламентовано, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.

Суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

У постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 Верховний Суд сформував правовий висновок, що, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права (пункти 177-180 мотивувальної частини).

З огляду на вищезазначене, та те, що Висновки Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2132 від 07.03.2024 та №ОИ-2258 від 29.04.2024 визнані судом неналежними доказами, тобто вони не враховані судом при прийнятті рішення, суд прийшов до висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судових витрат позивача, пов`язаних із проведенням експертизи.

На підставі вказаного, вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з підготовкою експертних висновків, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4 а, ) представник адвокат Трафимова Юлія Юріївна (69120, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 31, 27, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Тадеуша, буд. 1, ) про визнання протиправними та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900176/1 від 08.03.2024 та № UA209000/2024/900354/2 від 30.04.2024 Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1, код ЄДРПОУ ВП 43971343).

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209170/2024/000840 від 08.03.2024 та № UA209170/2024/001449 від 30.04.2024 Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4 а, ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн. (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз