Справа № 300/7315/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. справа № 300/7315/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє Яблончук Володимир Йосипович до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Яблончук Володимир Йосифович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття рішення про звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби за призовом по мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм дядьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний брат матері) членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного догляду, за умови, що інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновками лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за призовом по мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами , а саме - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм дядьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний брат матері) членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного догляду, за умови, що інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновками лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач зазначає, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 25.07.2024 підготував та подав до командування Військової частини НОМЕР_1 письмовий рапорт з клопотанням про звільнення з військової служби через сімейні обставини, а саме у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм дядьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний брат матері) членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного догляду, за умови, що інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновками лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Крім цього, у рапорті висловив небажання продовжувати службу за призовом по мобілізації та бажання звільнитися. Вказує, що ним подані усі належні документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення з військової служби, тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у задоволенні рапорту. Просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с 54,55).

Відповідач правом подати відзив на позов скористався, в якому представник відповідача зазначає, що рідний дядько позивача відноситься до третього ступеня споріднення і підстав для звільнення ОСОБА_1 не має. Крім того, вказав згідно з Наказом Міністерства оборони України №495 від 23.07.2024 року, особа що бажає звільнитися по догляду за членами сімї першого чи другого ступеня споріднення, має надати «Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки». Однак позивачем цього зроблено не було. На підставі вважає, що військова частина НОМЕР_2 діяла та діє в межах чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову (а.с. 57,58).

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 12.12.2022 (а.с. 47).

Позивач засобами поштового зв`язку подав рапорт на ім`я командира взводу від 25.07.2024 (далі - Рапорт), в якому просив клопотати про звільнення його з військової служби на підставі пп. «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - через сімейні обставини, а саме у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм дядьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний брат матері) членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного догляду, за умови, що інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновками лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (а.с. 12, 13).

До рапорту додані такі нотаріально завірені копії документів:

копія паспорта НОМЕР_3 , РНОКПП, витяг з реєстру територіальної громади від 15.01.2024, Свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 ;

свідоцтво про народження № НОМЕР_5 від 18.07.1955, паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , РНОКПП, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 04.01.1983, висновок ЛКК від 16.07.2024№46 на ім`я ОСОБА_4 ;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , витяг з реєстру територіальної громади від 11.07.2024, свідоцтво про народження № НОМЕР_9 від 02.04.1956, довідка до акта огляду МСЕК №1181 від 03.07.2024серії ААД №063328 про наявність інвалідності 2 групи, висновок ЛКК від 05.07.2024 №216/1020 щодо необхідності постійного стороннього догляду, витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.07.2024№346 на ім`я ОСОБА_3 ;

свідоцтво про народження серії НОМЕР_10 від 16.03.1961, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , РНОКПП, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_12 від 19.07.2024 (повторне), висновок ЛКК від 16.07.2024 №47 на ім`я ОСОБА_5 ;

свідоцтво про народження № НОМЕР_13 від 02.09.1962, паспорт громадянина України серії НОМЕР_14 , РНОКПП, висновок ЛКК від 16.07.2024 №48 на ім`я ОСОБА_6 ;

витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.07.2024 №346, акт обстеження соціально-побутових умов 24.07.2024 №364 на ім`я ОСОБА_3 .

Цим же рапортом позивач просив при позитивному прийнятті рішення про звільнення з військової служби документи для поставлення на військовий облік направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У разі відмови у задоволенні рапорту по суті, просив надати вмотивовану обґрунтовану письмову відповідь у встановлений Законом термін (а.с. 14-44).

Відповіддю від 16.08.2024 №03/897 позивачу відмовлено у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби із зазначенням про те, що позивач не може бути звільнений на підставі поданих документів (а.с. 45):

Не погодившись із такою відмовою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і такий стан діє дотепер..

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша статті 1 Закону №2232-XII).

За приписами частини першої статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-XII).

Правові підстави звільнення під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначені пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ.

Позивач вказує на наявність правових підстав для звільнення з військової служби у порядку підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на момент подання рапорту та формування рішення про відмову у звільненні з військової служби), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Перелік сімейних обставин або інших поважних причин для звільнення з військової служби, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону №2232-XII.

За приписами пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен надати правову оцінку наявності чи відсутності підстав для звільнення з військової служби у порядку підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII з урахуванням норм пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII.

Надаючи оцінку наявності такої підстави для звільнення позивача як «необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я» суд зазначає наступне.

Членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

Членами сім`ї фізичної особи третього ступеня споріднення вважаються дядьки, тітки, племінники.

Як зазначалося вище, позивач в рапорті вказав на наявність підстав для звільнення з військової служби через необхідність постійного догляду за дядьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний брат матері) , який має інвалідність IІ групи.

Проте, дядько (рідний брат матері) позивача відноситься до третього ступеня споріднення стосовно позивача, а тому вказана вище підстава для звільнення з військової служби - відсутня, оскільки така норма стосується необхідності здійснювати постійний догляд за членом сім`ї «другого» ступеня споріднення.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-ХІІ, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (у редакції, чинній на момент подання рапорту та формування рішення про відмову у звільненні з військової служби) (далі - Положення №1153/2008) передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За приписами пункту 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

З системного аналізу вказаних вище норм права слідує, що наслідком написання рапорту військовослужбовцем про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту.

З матеріалів справи слідує, що за результатами розгляду рапорту, Відповідачем листом від 16.08.2024 №03/897 повідомлено позивача про відмову у звільненні з військової служби з правомірних підстав, оскільки підстави для звільнення позивача з військової служби відповідно до поданого ним рапорту та з урахуванням встановлених судом обставин - відсутні.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_15 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_16 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.