Справа № 480/4502/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2024 року Справа № 480/4502/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовноо провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/4502/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, і просять:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 12.02.2024 за № 06.01-10/41 про відмову у зміні адреси об`єкту нерухомого майна, розташованому: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, 33, м. Суми, Сумська область, код ЄДРПОУ - 40456009) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну адреси об`єкту нерухомого майна з урахуванням висновків суду по даній справі.
В обгрунтування позовних вимсог посилаються на те, що позивачі, в порядку вимог ч. ч. 5, 12, 13 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», подали до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради заяву про зміну адреси об`єкту нерухомого майна від 05.02.2024 з додатками, визначеними змістом ч. 12 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
12.02.2024 Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради прийнято оскаржуваний наказ про відмову у зміні адреси об`єкту нерухомого майна, розташованому : АДРЕСА_1 за № 06.01-10/41.
Вважають, що вказаний наказ порушує права позивачів, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зокрема, зауважують, що оскаржуваний наказ не містить інформації про те, що саме було порушено позивачами під час оформлення та подання документів та не зазначається, який саме з додатків до заяви від 05.02.2024 про зміну адреси об`єкту нерухомого майна є неповним чи містить недостовірні відомості та чим це підтверджується, що відповідно, на думку позивачів, є порушенням абзацу 3 ч. 18 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Ухвалою суду від 30.05.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст. 161 КАС України. На виконання вказаної ухвали позивачами усунуто недоліки та приведено позовну заяву у відповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/4502/24.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На вимогу суду відповідачем надані витребувані документи (а.с.46-75).
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Виділено в натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступні нежитлові приміщення: коридор (сходова клітина) «1», площею 12,1 м2; кабінет «2», площею 14,5 м2; кабінет «З», площею 11,5 м2; кабінет «4», площею 17,2 м2; кабінет «5», площею 14,6 м2; коридор «6», площею 2,5 м2; коридор «7», площею 4,0 м2; санвузол «8», площею 1,1 м2; санвузол «9», площею 1,8 м2; санвузол «10», площею 2,8 м2; приміщення «11», площею 12,2 м2; кабінет «12», площею 7,4 м2; кабінет «13», площею 8,4 м2; кабінет «14», площею 5,9 м2; коридор «15», площею 5,3 м2; коридор «16», площею 2,4 м2; коридор «17», площею 16,2 м2; приміщення «18», площею 5,3 м2; кабінет «19», площею 9,5 м2; приміщення «20», площею 2,8 м2, всього по 2-му поверху: 157,5 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 50-51).
Позивачі, в порядку вимог ч. ч. 5, 12, 13 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», подали до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради заяву про зміну адреси об`єкту нерухомого майна від 05.02.2024 з додатками, визначеними змістом ч. 12 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.64).
12.02.2024 Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради прийнято оскаржуваний наказ про відмову у зміні адреси об`єкту нерухомого майна, розташованому : АДРЕСА_1 за № 06.01-10/41 (а.с.62, зворотній бік).
Не погодившись із вказаним наказом та підставами відмови у задоволенні заяви про зміну адреси об`єкту нерухомого майна від 05.02.2024, позивачі звернулися до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Присвоєння, зміна адрес здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) та Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 № 690 (далі - Порядок № 690).
До запровадження функціоналу автоматичного направлення повідомлення про необхідність присвоєння адреси об`єкту нового будівництва (визначеного частиною дев`ятою статті 36 та частиною третьою статті 37 Закону) присвоєння адреси здійснюється за вибором замовника після отримання права на виконання будівельних робіт або після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію.
Підстави для зміни адреси закінченого будівництвом об`єкта є: 1) зміни в адміністративно-територіальному устрої (у тому числі зміна назви області, району, населеного пункту); 2) зміна назви вулиці, її об`єднання та поділ; 3) зміна назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта; 4) об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої статті 263); 5) упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес.
Перелік документів для зміни адреси закінченого будівництвом об`єкта у разі його об`єднання, поділу або виділення частки (крім квартири, житлового або нежитлового приміщення тощо) визначений частиною дванадцятою статті 263 Закону.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані речові права, зокрема, на нежитлове приміщення загальною площею 157,5 кв.м (а.с.60-61).
Тобто, нежитлове приміщення загальною площею 157,5 кв.м (по 1/3 якого знаходиться у власності позивачів) розташоване у багатоквартирному житловому будинку.
Присвоєння адреси багатоквартирному будинку з реквізитом «номер окремої частини» (зокрема номерів квартир та нежитлових приміщень), передбачено пунктом 8 Порядку № 690 під час присвоєння адреси об`єкту нового будівництва, частинами якого є зазначені окремі частини об`єкта, - відповідно до затвердженої проектної документації та пропозицій замовника щодо нумерації окремих частин об`єкта або під час присвоєння адреси закінченому будівництвом об`єкту, частинами якого є зазначені окремі частини об`єкта, - відповідно до затвердженої проектної документації, матеріалів технічної інвентаризації та пропозицій замовника щодо нумерації окремих частин об`єкта.
Перелік документів для присвоєння адреси об`єкту нового будівництва/ закінченому будівництвом об`єкту визначений частиною п`ятою статті 26-4 Закону та пунктом 8 Порядку № 690.
Так, за даними з Інформаційної довідки від 20.11.2024 щодо майна позивача ОСОБА_1 (нежитлове приміщення загальною площею 157,5 кв.м по АДРЕСА_1 ) встановлено обтяження арешт нерухомого майна, про що позивач не зазначила в заяві, в зв`язку з чим оскаржуваним наказом відповідача від 12.02.2024 №06.01-10/41 відмовлено у зміні адреси (а.с.61).
Відповідно до п.2 ч. 15 ст.23-3 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" підставами для відмови у зміні адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта за заявою власника (співвласника) закінченого будівництвом об`єкта (його представника) про зміну адреси є: виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально.
За вказаних обставин, суд доходить висновку про те, що, відповідач, встановивши наявність обтяження (арешт нерухомого майна) об`єкту нерухомості, щодо зміни адреси якого звернулися із відповідною заявою позивачі, обгрунтовано відмовив у задоволенні вказаної заяви з підстави, визначеної п.2 ч. 15 ст.23-3 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".
При цьому суд зазначає, що у випадку усунення вказаної обставини, що перешкоджає здійснити зміну адреси об`єкту нерухомого майна, позивачі не позбавлені можливості повторно звернутися до відповідача із відповідною заявою.
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, а також те, що при розгляді справи судом не встановлено порушення відповідачем приписів законодавства при розгляді заяви позивачів про зміну адреси об`єкту нерухомого майна, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька