Справа № 128/3449/24
Суддя: Патраманський І. І.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3449/24>
Провадження № 2-а/145/12/2024>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Патраманського І.І.

за участю:

секретаря судового засідання Кушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2

про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 до Тиврівського районного суду Вінницької області з Вінницького районного суду Вінницької області за підсудністю надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 05.08.2024 № 1502 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування з наступних підстав.

1). Позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення як такий, що мав бути виключений з військового обліку. Так, відповідно до статті 38 Закону України Про військовий обв`язок і військову службу від найпершої редакції і до цього часу діють норми, якими встановлено обв`язок уповноважених органів повідомляти військові комісаріати, а згодом територіальні центри комплектування про призовників та військовозобов`язаних, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також про вироки щодо призовників та військовозобов`язаних, а також покладали на суд обв`язки надсилати посвідчення про приписку призовників, військові квитки військовозобов`язаних, засуджених до позбавлення волі, до відповідних військових комісаріатів. Вказані правові положення були істотно змінені лише у 2024 році. Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обв`язок і військову службу в редакції від 31.07.1999 до редакції цього закону 2024 року виключенню з військового обліку у військових комісаріатах, крім інших, підлягали громадяни, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів. Відповідно до п. 38 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою КМУ 21.02.2002 № 352, після надходження до районного (міського) військового комісаріату повідомлення про вирок суду, що набрав законної сили, про засудження призовника до відбування покарання в установі відбування покарань або про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у графі 5 обліково-алфавітної книги і обліковій картці призовника робиться відмітка коли, яким судом і до якого виду покарання його засуджено. Рішенням військового комісара районного (міського) військового комісаріату призовник виключається з військового обліку. Позивач був позбавлений волі у такі періоди з 05.02.1984 по 11.10.1988, з 23.09.1993 по 18.05.1995, з 13.02.1996 по 13.02.1998, з 21.01.2010 по 18.06.2014. Вважає, що за цей час відповідач (військовий комісаріат) мав бути неодноразово повідомлений уповноваженими органами державної влади про вироки щодо позивача та про позбавлення його волі. Звертає увагу, що в постанові відповідача відсутнє зазначення про неотримання від компетентних органів документів та відомостей про факти засудження позивача та позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів. За таких обставин відповідач був зобов`язаний виключити позивача з військового обліку ще до 2014 року на підставі відповідних документів, надісланих компетентним органом державної влади. При цьому постанова відповідача, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, містить твердження, що відповідно до статті 37 Закону України Про військовий обв`язок і військову службу до 18.05.2024 діяла норма, згідно якої громадяни, які вчинили тяжкі злочини, підлягали виключенню з військового обліку. Отже, ОСОБА_1 було знято з військового обліку призовників у зв`язку із вчиненням тяжкого злочину. Таким чином, відповідач підтверджує факт виключення позивача з військового обліку. Водночас, позивач зазначає, що сам не раз був у приміщенні військового комісаріату, а потім ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою отримання інформації про себе. Кожного разу йому відмовляли у прийомі, мотивуючи це тим, що він не має ніяких обов`язків щодо військового обліку. Для розуміння свого статусу позивач 11.07.2024 звернувся до ЦНАПу Вінницької міської ради, звідки отримав витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 12024, у якому зазначено, що позивач не перебуває на обліку.

2). Крім цього, позивач вказує що станом на 2007 рік досяг 40-річного віку, що відповідно до Закону України Про військовий обв`язок і військову службу (в редакції, чинній на 2007 рік) було підставою для зняття з військового обліку, що є додатковим обґрунтуванням того, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

3). Водночас позивач вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 25.07.2024 № 527 зазначено, що він своєчасно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 та не став на військовий облік військовозобов`язаних та не оновив військово-облікові документи. Звертає увагу суду, що чинним законодавством не передбачено обов`язку своєчасно прибувати до РВК та ставати там на військовий облік, оскільки починаючи з 30.05.2021 в Україні не існує РВК. Посилаючись на рішення ЄСПЛ у справах Малофеєв проти росії та Карелін проти росії вказує, що відповідач протиправно у своїй постанові № 1502 відредагував редакцію фабули адміністративного правопорушення, зазначену в протоколі, та вказав, своєчасно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 - додано в постанові). Крім цього, відповідач вніс коригування до фабули правопорушення, зазначивши Отже, громадянин ОСОБА_1 фактично не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних з 11.06.1996. З цього часу громадянином було порушено вимоги Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням змін, які вносились до цього закону. У даному випадку громадянином вчинено триваюче правопорушення. Позивач вважає, що оскільки йому було невідомо про редагування фабули правопорушення, тому він був позбавлений можливості надавати відповідні пояснення, а відтак порушено його право на захист та та принцип рівності сторін процесу. До цього додає, що військовий комісаріат 11.06.1996 поставив відмітку про те, що позивач знятий з військового обліку. Разом з цим, зазначаючи що позивач вчинив триваюче правопорушення з 11.06.1996, відповідач у постанові зазначає, що визнає винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, в частині не перебування на військовому обліку з 18.05.2024 по 25.07.2024. Звертає увагу, що КУпАП не передбачено повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ту чи іншу частину того чи іншого адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що саме в цей час, а саме 11.07.2024, відвідав ЦНАП, оновивши свої дані та дізнавшись свій статус. Крім цього, позивач звертає увагу що ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію 19.05.2024, тоді як відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке тривало з 18.05.2024.

4). Позивач звертає увагу на примітку до ст. 210 КУпАП, відповідно до якої положення цієї статті не застосовуються у разі отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями яких є державні органи. Вважає, що оскільки позивач вніс свої дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також наявності у відповідача доступу до інших державних реєстрів, то він не підлягає адміністративній відповідальності в силу примітки до ст. 210 КУпАП.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Водночас зазначеною ухвалою було встановлено строки для подання відповідачем відзиву до суду, а позивачем відповіді на відзив.

Відповідач правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що про перебування на розгляді в Тиврівському районному суді Вінницької області позовної заяви ОСОБА_1 був належно повідомлений, про що свідчить довідка про доставку 14.10.2024 до електронного кабінету відповідача документів в електронному вигляді, а саме ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Разом з цим, рекомендованим повідомленням про вручення підтверджено вручення 31.10.2024 представнику відповідача зазначених документів в паперовому вигляді.

Судом досліджено докази, наявні в матеріалах справи, та установлено такі фактичні обставини справи.

25 липня 2024 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 складено адміністративний протокол № 527 відносно ОСОБА_1 (а.с.6-7). Відповідно до складеного протоколу ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу та абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме своєчасно не прибув до Вінницького РВК та не став на військовий облік військовозобов`язаних та не оновив свої військово-облікові документи, за що передбачена відповідальність згідно ч 3 ст. 210 КУпАП.

05 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 винесено постанову № 1502 про ОСОБА_1 накладення на адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.8-9). Згідно із мотивувальною частиною даної постанови: згідно відомостей, зазначених в протоколі № 527 від 25.07.2024, ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу та п. 1 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме своєчасно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за місцем проживання для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та не оновив свої військово-облікові документи, що є порушення правил військового обліку. Згідно наданих пояснень громадянин ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не став на військовий облік у зв`язку з тим, що був засудженим з відбуттям покарання в місцях позбавлення волі. Отже, громадянин ОСОБА_1 фактично не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних з 11.06.1996. З цього часу громадянином було порушено вимоги Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням змін, які вносились до закону щодо військового обліку. У даному випадку громадянином було вчинено триваюче правопорушення. При розгляді справи встановлено, що громадянин ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 25.07.2024 і відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. З огляду на вказані обставини, дане правопорушення громадянином ОСОБА_1 було припинено 25.07.2024, коли останній самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік та оформлення військово-облікового документа. Було досліджено документи, надані громадянином ОСОБА_1 до початку розгляду справи, а саме довідки з місць позбавлення волі. Ст. 37 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу в редакціях, які діяли на протязі часу вчинення громадянином ОСОБА_1 триваючого правопорушення, було передбачено виключення з військового обліку у військових комісаріатах громадян, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів.Отже, ОСОБА_1 було знято з військового обліку призовників у зв`язку з вчиненням тяжкого злочину. ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу норма про виключення громадян з військового обліку була встановлена та діяла до внесення змін 18.05.2024, коли відповідно ч. 1 п. 2 ст. 37 Закону було встановлено підставу для взяття на військовий облік громадян, які прибули після відбування покарання з установ виконання покарання. Відповідно до ст. 37 Закону України для осіб рядового складу встановлено 60 років. Отже, із скасуванням норми в Законі України 2232-ХІІ про виключення з військового обліку засуджених до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, вважаю, громадянин ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 для взяття на військовий облік з 18.05.2024.

Згідно резолютивної частини постанови від 05.08.2024 № 1502 постановлено визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, в частині не перебування на військовому обліку з 18.05.2024 по 25.07.2024, та накладено адміністративне стягнення в сумі 17000 грн.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 11.06.1996 (а.с. 10).

Згідно із довідками про звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_1 відбував покарання у виді позбавлення волі у такі періоди з 05.02.1984 по 11.10.1988, з 23.09.1993 по 19.05.1995, з 13.02.1996 по 13.02.1998, з 21.01.2010 по 18.06.2014 (а.с.11-14).

Відповідно до витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформований центром надання адміністративних послуг Вінницької міської ради, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на військовому обліку не перебуває, не перебуває у розшуку, даних про перебування на військовому обліку не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, необхідно звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку встановленим на підставі досліджених доказів фактичним обставинам справи та відповідним їм правовідносинам суд звертає увагу на такі положення законодавства.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно із статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 176 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, що діяла до 18.05.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: досягли граничного віку перебування в запасі; були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку № 3633-IX (далі - Закон № 3633-IX), який набув чинності 18.05.2024, статтю 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу викладено в новій редакції. Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 цієї статті взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань. Відповідно до п. 4 ч. 6 цієї статті виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: досягли граничного віку перебування в запасі.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 28 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд - до 60 років. Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 3 цієї статті, яку було внесено до КУпАП лише 19.05.2024 Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3696-IX, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи раніше засудженим до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, відповідно до положень Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, що діяла до 18.05.2024) підлягав виключенню з військового обліку і у нього не було обов`язку ставати на військовий облік. Обов`язок стати на військовий облік у нього з`явився лише з 18.05.2024, тобто з моменту набуття чинності Законом № 3633-IX. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 11.07.2024 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Вінницької міської ради з метою уточнення облікових даних, де отримав витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до якого про даних про перебування на військовому обліку не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, необхідно звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік. 25.07.2024 ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою постановки на військовий облік. Таким чином, ОСОБА_1 виконав свій обов`язок щодо постановки на військовий облік. Водночас, 25.07.2024 відносно ОСОБА_1 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з тим, що він своєчасно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 та не став на військовий облік військовозобов`язаних та не оновив свої військово-облікові документи. В подальшому, 05.08.2024, відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесена постанов, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП в частині не перебування на військовому обліку з 18.05.2024 по 25.07.2024.

Дослідивши наявні докази у справі, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що відповідачем неправомірно зазначено в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що ним вчинено триваюче правопорушення, яке розпочалось 11.06.1996, є слушними, оскільки в позивача, в силу його життєвих обставин та чинного на той час законодавства про військовий обов`язок, до 18.05.2024 не було обв`язку перебувати на військовому обліку. Крім цього суд вважає, що визнання винним ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП в частині не перебування на військовому обліку з 18.05.2024 по 25.07.2024, є неправомірним в частині визначення строку, оскільки станом на 18.05.2024 частини 3 статті 210 КУпАП не існувало.

Що стосується своєчасності постановки на військовий облік після 18.05.2024, суд зазначає, що Законом № 3633-IX встановлено стоки постановки на військовий облік певних категорій громадян. В зазначеному законі не визначено строків для постановки на військовий облік осіб, які були виключені з військового обліку у зв`язку із засудженням за вчинення тяжкого злочину або осіб, які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань. Не визначено таких строків і в Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

Зазначеним Законом статтю 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу викладено в новій редакції, зокрема в абз. 2, 3, 6 ч. 10 цієї статті зазначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вжив заходів для уточнення своїх персональних даних, з`явившись 11.07.2024, тобто в межах строку, встановленого статтею 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції Закону № 3633-IX) до центру надання адміністративних послуг та, отримавши витяг, в подальшому 25.07.2024 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Доказів того, що ОСОБА_1 викликався раніше до ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме своєчасно не прибув до Вінницького РВК та не став на військовий облік військовозобов`язаних та не оновив свої військово-облікові документи.

В абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу зазначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, зобов`язані, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. В абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вказано, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому облік за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, відповідачем не встановлено задекларованого (зареєстрованого) місця проживання, та відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 , куди повинен був прибути ОСОБА_1 для постановки на військовий облік. Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке було реорганізовано відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку, а в постанові змінено установу, та зазначено РВК (РТЦК та СП). Тобто відповідач в своїй постанові змінив фактичні обставини правопорушення, зазначені в протоколі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначені стандарти поширюються і на органи, правомочні розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Зміна відповідачем в постанові фабули правопорушення, зазначеного в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися перед органом, який розглядає справу, позбавляє цей орган статусу незалежного органу, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи встановлений КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, ненадання відзиву відповідачем - суб`єктом владних повноважень, яке суд кваліфікує як визнання позову, суд дійшов висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 05.08.2024 № 1502, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам ст. 7 КУпАП, відповідно до яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7 КУпАП, ст. 2, 20, 77, 159, 176 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.08.2024 № 1502, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2

Суддя:І. І. Патраманський