Справа № 344/2090/24
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2090/24
Провадження № 2-а/344/68/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я., Тимів Ю.,, Соляник Т.І.,

за участі

представників позивача Савчук Р.Р., Цебрій І.Я.,

представників відповідача Грінченко Д.М., Шумило С.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Савчука Роман Романович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії БАД №747673 від 04.01.2024 року та закриття провадження, поновлення строку звернення до суду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Савчука Роман Романович звернувся в лютому 2024р. в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 04 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 інспектором управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Вара Андрієм Олександровичем була винесена постанова серії БАД №747673 за ч. 2 ст. 126 КУПАП, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 04.01.2024р. о 14 год.45 хв. ТЗ «AUDI 80» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого проїжджаючи перехрестя вулиць Незалежності-Микитинецька в м.Івано-Франківську, здійснив поворот ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 ПДР. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження, а також поновлення строку звернення до суду оскільки отримав оскаржувану постанову 12.01.2024р., скористався правом оскарження до керівника і 30.01.2024р. отримав відмову у задоволенні скарги.

Від відповідача 23.02.2024 надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, долучено відеодиск, на якому вказане порушення ПДР позивачем.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Судом установлено, що 04 січня 2024 року інспектор управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Вара Андрієм Олександровичем виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №747673, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с.65)

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що 04.01.2024р. о 18 год.27 хв. водій ОСОБА_1 керував Т3 автомобіль марки «AUDI 80» д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Незалежності-Микитинецька в м.Івано-Франківську, без посвідчення тобто немаючи права керування таким ТЗ, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.п.2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі в т.ч. посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або в передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підтвердження вини позивача представником відповідача було надано до відзиву відеозапис.

З отриманих пояснень, доказів, відеозапису дослідженого в судовому засіданні (6 відео) вбачається, що попередньо о 14.45год позивач проїжджаючи вказане перехрестя здійснив поворот ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофора. Інспектор виявивши порушення, подав сигнал на зупинення авто, пред`явив вимогу щодо надання документів, натомість водій ОСОБА_1 вимогу не виконав, сказавши що посвідчення немає, така вимога пред`явлення документів зазначених у п.2.1 ПДР є обов`язком кожного водія.

Інспектором встановлено що посвідчення водія, яке видавалось позивачу перебуває у статусі «вилучений» (постанова Івано-Франківського міського суду від 04.05.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП), позивач станом на 04.01.2024р. іспит не склав, а відтак такий є особою яка немає права керування ТЗ, відповідальність за порушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Відсутність посвідчення водія у позивача, підтверджено відповідачем і належним доказом, отриманим на запит відповідача (а.с.49).

Щодо доводів сторони позивача про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, то такі твердження спростовано оглянутим відео (з автомобільного реєстратора) про вказане порушення допущене позивачем на перехресті, з якого видно що ОСОБА_1 виходить з вказаного авто та швидко рухається в невідомому напрямку для уникнення розмови з працівниками поліції (так звана втеча), при цьому у нього виявлено під час поверхневої перевірки і ключі від даного автомобіля, що явно підтверджує факт керування таким автомобілем. Окрім того, на відео позивач зазначив інспектору «що я порушив? я не порушував ПДР», отже те, що він не керував ТЗ у сукупності всіх доказів спростовано, а такі доводи представників є голослівними.

Щодо доводів представників позивача про те, що у оскаржуваній постанові час та місце не відповідає фактичним обставинам, то такі також простовуються зібраними доказами у адміністративній справі. Так, розгляд справи за оскаржуваною постановою відбувався о 18.27год як і зазначено в постанові у присутності саме позивача, що підтверджено з оглянутого судом відео (з часу вчинення порушення перетину перехреста до складання оскаржуваної постанови пройшов час, оскільки позивача перевірялося у медичному закладі щодо ознак стану алкогольного сп`яніння, яке не підтверджене). Всі права зачитані позивачу, надано можливість скористатись своїми правами, що спростовує доводи представників позивача про те, що є наявними порушення прав на правничу допомогу, а тим паче про розгляд справи за відсутності позивача. Зачитано текс оскаржуваної постанови про притягнення особи за ч.2 (а не за ч.4) статті 126 КУпАП. Після оголошення, ОСОБА_1 відмовився про отримання копії постанови та підпису.

Щодо доводів про проведення незаконного огляду позивача, його речей та гаманця, то суд відхиляє такі доводи, оскільки це не є предметом розгляду даної адміністративної справи, дії в цій частині можуть бути предметом оскарження у порядку визначеному законом.

Інші доводи в т.ч. про складання постанови за ч.4 ст.126 КУпАП, то така до початку розгляду справи про адмінправопорушення була скасована, інші обставини її складання, змісту тощо не є підставою для встановлення судом правомірності чи неправомірності оскаржуваної постанови складеної стосовно позивача за порушення передбачені ч.2 ст.126 КУпАП.

Інші доводи сторони позивача не потребують деталізації та не впливають на рішення суду.

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При розгляді справи представниками позивача не доведено підстави для скасування правомірно винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії БАД №747673 від 04.01.2024 року, а натомість стороною відповідача доведено правомірність прийнятого рішення.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити строк звернення до суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Савчука Роман Романович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії БАД №747673 від 04.01.2024 року та закриття провадження відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА