Справа № 160/24655/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави до відповідача-1: Солонянської селищної ради, відповідача-2: Відділу освіти Солонянської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
Правобережна окружна прокуратури міста Дніпра в інтересах держави звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Солонянської селищної ради, відповідача-2: Відділу освіти Солонянської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради, в якій просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2022 року на підставі рішення Солонянської селищної ради «Про затвердження передавальних актів сільської ради, що реорганізуються шляхом приєднання до Солонянської селищної ради» № 210-8VІІІ від 31.03.2021, державним реєстратором виконавчого комітету Солонянської селищної ради здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області загальною площею 291,3 кв.м. за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове Дніпровського району Дніпропетровської області за Солонянською селищною радою. Відомості про земельну ділянку, що розташована за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове Дніпровського району Дніпропетровської області, до державного земельного кадастру не внесені. Прокуратурою встановлено, що на земельну ділянку, яка використовується Комунальним закладом освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області відсутні правовстановлюючі документи, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном і ризики для нормального функціонування навчального закладу та здійснення учбового процесу, що може призвести до негативних наслідків. Отже, Солонянською селищною радою та відділом освіти Солонянської селищної ради із часу створення навчального закладу та подальшої реорганізації, не вжито жодних дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться у користуванні Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області та не здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку під зазначеним закладом освіти, чим допущено протиправну бездіяльність. Таким чином, використання вказаної земельної ділянки, здійснюється без державної реєстрації права власності та постійного користування, що є беззаперечним порушенням вимог законодавства України. Відповідачами не надано жодного документу, що підтверджує вжиття заходів щодо належного оформлення права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями навчального закладу і здійснення державної реєстрації вказаних прав, а тому питання оформлення правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт та державної реєстрації цих прав залишається не вирішеним.
Ухвалою суду від 16.09.2024 року позовну заяву Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави до відповідача-1: Солонянської селищної ради, відповідача-2: Відділу освіти Солонянської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу в п`ятиденний строк, з моменту отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати документ про сплату судового збору у відповідності до Закону України Про судовий збір на суму 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
На виконання вимог ухвали суду від 16.09.2024 року до суду від представника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави надійшла заява, якою недоліки не усунуто.
Від відповідача-2 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Пояснень, заяв або клопотань по суті спору від відповідача-2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача до суду також не надходило.
Таким чином, відповідач-2 правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався, з клопотанням про продовження строків на надання відзиву до суду не звертався.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до пункту 6-1 Розділу 5 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №709-р від 12.06.2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області», Солонянська селищна рада з 26.11.2020 року (дата набрання чинності повноважень Солонянської селищної ради VIII скликання) є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Башмачанської, Військової, Микільської, Письмечівської, Привільнянської та Сурсько-Михайлівської сільських рад.
Рішенням Солонянської селищної ради №210-8/VIII від 31.03.2021 року «Про затвердження передавальних актів сільської ради, що реорганізуються шляхом приєднання до Солонянської селищної ради», затверджено передавальний акт від 01.02.2021 року, складений комісією з реорганізації Військової сільської ради, відповідно до якого, Солонянська селищна рада внаслідок реорганізації Військової сільської ради шляхом приєднання до Солонянської селищної ради є правонаступником майна, активів та зобов`язань Військової сільської ради, зокрема, юридичної особи Комунальний заклад «Військовий дошкільний навчальний заклад «Сонечко» - ясла садок загального розвитку Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (згідно акту прийому передачі основних засобів та інших необоротних матеріальних активів та запасів № 9 від 01.02.2021 року).

21.07.2022 року на підставі рішення Солонянської селищної ради «Про затвердження передавальних актів сільської ради, що реорганізуються шляхом приєднання до Солонянської селищної ради» № 210-8/VІІІ від 31.03.2021 року, державним реєстратором виконавчого комітету Солонянської селищної ради здійснену державну реєстрацію права власності на будівлю Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області загальною площею 291,3 кв.м. за адресою: вул. Миронова, 9а, с. Військове Дніпровського району Дніпропетровської області за Солонянською селищною радою.

Рішенням Солонянської селищної ради № 935-25/V1II від 14.07.2022 змінено засновника Комунального закладу «Військовий дошкільний навчальний заклад «Сонечко» - ясла-садок загального розвитку Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області з Військова сільська рада на Солонянська селищна рада, у зв`язку з припиненням Військової сільської ради шляхом приєднання до Солонянської селищної ради.

Рішенням Солонянської селищної ради №939-25/VIIl від 14.07.2022, змінено назву Комунального заклад «Військовий дошкільний навчальний заклад «Сонечко»-ясла садок загального розвитку Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області.

Наказом начальника відділу освіти Солонянської селищної ради №46-ОД від 03.05.2024 року затверджено Статут Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області (далі за текстом - Статут).

Відповідно до п.1.1. Статуту, Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області належить до комунальної власності Солонянської селищної ради.

Згідно із п.1.6. Статуту, засновником Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області є Солонянська селищна рада. Засновник, через уповноважений орган з питань освіти - відділ освіти Солонянської селищної ради, здійснює фінансування закладу дошкільної освіти, його матеріально-технічне забезпечення

Відповідно до п. 1.7. Статуту, Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області є юридичною особою, має печатку і штамп встановленого зразка, бланки з власними реквізитами.

Майно Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області є комунальною власністю Солонянської селищної ради і закріплюється за ним на праві оперативного управління (п.9.1. Статуту).

Об`єкти та майно Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладом освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства (п. 9.3. Статуту).

Листом від 26.08.2024 року №53-5117ВИХ-24 Правобережна окружна прокуратура міста Дніпра звернулась до Солонянської селищної ради, в якому повідомила, що окружною прокуратурою встановлено факт відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області. У зв`язку з викладеними обставинами позивач просив повідомити про те, чи вживались відповідачем-1 заходи із виготовлення правовстановлюючих документів на таку ділянку.

Листом виконавчого комітету Солонянської селищної ради Вих. № 02-26-1736/0/2-24 від 04 вересня 2024 року, у відповідь на лист Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 26 серпня 2024 року № 53-5117ВНХ-24, було повідомлено, що балансоутримувачем комунального майна Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області і головним розпорядником коштів є відділ освіти Солонянської селищної ради. Заходи щодо виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею даного закладу освіти не вживалися у зв`язку з відсутністю у головного розпорядника коштів запланованих видатків у кошторисі.

Відповідач-1 у відзиві повідомив, що на дату подачі цього позову Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра у відділі освіти Солонянської селищної ради були відсутні заплановані видатки у кошторисі на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, проте станом на дату подачі відзиву було здійснено перерозподіл видатків у кошторисі відділу освіти Солонянської селищної ради та розпочато здійснення дій на виготовлення документів на зазначену земельну ділянку.

З наданих відповідачем-1 документів вбачається, що 09 жовтня 2024 року до Солонянського селищного голови звернувся відділ освіти Солонянської селищної ради (лист вих. №48701-24/1-24) з проханням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у постійне користування - Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовною площею 2,1 та.

Відповідно до розпорядження Солонянського селищного голови від 10 жовтня 2024 року № Р-190 «Про скликання сорок шостої сесії селищної ради VIII скликання» вирішено скликати сорок шосту сесію селищної ради VIII скликання 24 жовтня 2024 року та розглянути питання згідно з додатком, серед яких питання № 59 - Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування.

15 жовтня 2024 року відбулося засідання постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього природного середовища, на якому вирішено рекомендувати селищній раді падати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, погодити проект рішення селищної ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування» і винести на розгляд сорок шостої сесії селищної ради VIII скликання.

Проектом рішення селищної ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування» пропонується надати дозвіл Комунальному закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області () на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 2,1 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти (код КВЦП - 03.02), що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Солонянський район), с. Військове, вул. Козацька, 9-А; проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування встановити остаточну площу земельної ділянки; після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування надати документацію на затвердження сесією селищної ради.

З матеріалів справи встановлено, що відомості про земельну ділянку, що розташована за адресою: вул.Миронова, 9-А, с. Військове Дніпровського району Дніпропетровської області, на момент звернення позивача до суду та на момент прийняття рішення у справі, до державного земельного кадастру не внесені.

Оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, орієнтовною площею більше 0,02913 га, на момент звернення позивача до суду та на момент прийняття рішення у справі, не здійснено.

Наведені обставини відповідачами не заперечуються.

Вважаючи протиправною бездіяльність Солонянської селищної ради та відділу освіти Солонянської селищної ради, яка виразилась у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, орієнтовною площею більше 0,02913 га, Правобережна окружна прокуратури міста Дніпра в інтересах держави звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 53 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про освіту» №2145-VIII від 05.09.2017 року, кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України

Частиною 1 стаття 4 Закону України «Про дошкільну освіту» №2628-III від 11.07.2001 року визначено, що дошкільна освіта є обов`язковою первинною складовою частиною системи безперервної освіти в Україні.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про освіту» право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти - за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про освіту», освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про освіту» державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про дошкільну освіту», заклад дошкільної освіти - навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права дитини на здобуття дошкільної освіти, її фізичний, розумовий і духовний розвиток, соціальну адаптацію та готовність продовжувати освіту.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що заклад дошкільної освіти діє на підставі статуту.

Установчі документи розробляються відповідно до Конституції України, Закону України «Про освіту», цього Закону, Положення про заклад дошкільної освіти, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про дошкільну освіту»).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про освіту», управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти.

Частинами 2, 6 статті 25 Закону України «Про освіту» визначено, що засновник закладу освіти або уповноважена ним особа, зокрема: затверджує кошторис та приймає фінансовий звіт закладу освіти у випадках та порядку, визначених законодавством; здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти. Засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов.

Відповідно до ч.1 ст.80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Частиною 2 ст.80 Закону України «Про освіту» визначено, що порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про дошкільну освіту», матеріально- технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 3 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту», майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно для роботи з дітьми.

Відповідно до ч. 2 ст.37 Закону України «Про дошкільну освіту», утримання та розвиток матеріально-технічної бази закладів дошкільної освіти фінансуються за рахунок коштів засновника (засновників) цих закладів.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для отримання дитиною освіти, забезпечення її доступності шляхом, зокрема, належного функціонування розгалуженої мережі навчальних закладів.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97ВР від 21.05.1997 року визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах, серед іншого, належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, заклади освіти, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

З системного аналізу наведених норм права, з урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що оформлення правовстановлюючих документів під закладом освіти в розглядуваному випадку відноситься до виключної компетенції Солонянської селищної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України, а також статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 Цивільного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно зі статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст.123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі:

проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. (ч.2 ст.123 Земельного кодексу України)

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст.125 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З вищевикладених норм випливає, що право користування закладом освіти земельною ділянкою має бути оформлено відповідно до вимог ст. ст. 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України, а право оренди земельної ділянки виникає лише з моменту державної реєстрації цього права, оформленого відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч. 1 ст.92 Земельного кодексу України).

Згідно з п.п. «а», «ґ» ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; заклади освіти незалежно від форми власності.

06.09.2012 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VІ (далі -Закон № 5245), що набрав чинності з 01.01.2013 року.

Відповідно до пункту 3 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 5245 передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, зокрема, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади.

Згідно з пунктом 13 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 5245 органи місцевого самоврядування протягом року з дня опублікування цього Закону зобов`язані були забезпечити оформлення комунальними підприємствами, установами, організаціями права постійного користування земельними ділянками, які використовують земельні ділянки комунальної власності без документів, що посвідчують право користування ними; забезпечити визначення будівель, споруд, інших об`єктів нерухомого майна комунальної власності, право власності на які не зареєстровано, та забезпечити здійснення державної реєстрації такого права.

В порушення вищенаведених норм, оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, орієнтовною площею більше 0,02913 га протягом року з дня опублікування Закон № 5245 не було здійснено.

Більш того, до моменту звернення Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави до суду, Солонянською селищною радою та відділом освіти Солонянської селищної ради не вживались взагалі ніякі заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, орієнтовною площею більше 0,02913 га, що, на думку суду, свідчить про наявність протиправної бездіяльності відповідачів по виконання їх обов`язків, визначених діючим законодавством.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державною реєстрацією прав є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Пунктом 1 пункту «а» частини 1 статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування» закріплено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління закладами освіти, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З аналізу викладених норм випливає, що управління об`єктами освіти, у тому числі прийняття рішень щодо оформлення речових прав на об`єкти комунальної власності є обов`язком відповідної ради.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 14.02.2023 у справі №580/1374/22 в якому Суд наголосив, що компетенцією оформлення правовстановлюючих документів на будівлі та земельну ділянку під закладом освіти наділена саме відповідна рада.

Відповідно до Статуту Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради, його засновником є Солонянська селищна рада. Орган управління закладом - відділ освіти Солонянської селищної ради.

Згідно із ч. 4 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник або уповноважена ним особа може делегувати окремі свої повноваження органу управління закладу освіти та/або наглядовій (піклувальній) раді закладу освіти.

Відповідно до п.1 Розділу І Положення про відділ освіти Солонянської селищної ради, затвердженого рішенням Солонянської селищної ради №1247-31VIII від 25.05.2023 (далі за текстом - Положення) відділ освіти Солонянської селищної ради є структурним підрозділом Солонянської селищної ради, який утворюється селищною радою, є підзвітним і підконтрольним селищній раді, що його утворила, підпорядкований виконавчому комітету Солонянської селищної ради, селищному голові та відповідним державним органам управління освіти з питань організації освітнього процесу.

Згідно з п.п. 5 п. 1 розділу II Положення, відділ освіти здійснює загальне керівництво закладами освіти, що знаходяться в межах відповідної території і є комунальною власністю, організовує фінансове забезпечення та зміцнення їх матеріальної бази; координує діяльність цих закладів освіти.

Як встановлено з матеріалів справи, упродовж останніх років, до моменту подання цього позову до суду, Солонянською селищною радою чи її структурними підрозділами будь-які заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Комунальним закладом освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області не вживалися.

Враховуючи викладене, Солонянська селищна рада, як засновник Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області та її відділ освіти, як орган управління, зобов`язані, згідно з вимогами чинного законодавства, вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розміщений навчальний заклад.

Між тим, у порушення вказаних норм законодавства, дотепер, правовстановлюючі документи на земельні ділянки дошкільного навчального закладу - не оформлено.

Тобто, Солонянською селищною радою та відділом освіти Солонянської селищної ради, котрі, маючи відповідні повноваження, не здійснили державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку під зазначеним закладом освіти, тим самим допустили протиправну бездіяльність.

При розгляді цієї справи суд враховує той факт, що станом на дату подачі відзиву на позов відповідачами було здійснено перерозподіл видатків у кошторисі відділу освіти Солонянської селищної ради та розпочато здійснення дій на виготовлення документів на зазначену земельну ділянку.

Проте, на момент прийняття рішення у справи відповідачами не надано жодного документу, що підтверджує факт належного оформлення права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями навчального закладу і здійснення державної реєстрації вказаних прав, а тому питання оформлення правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт та державної реєстрації цих прав залишається не вирішеним.

Таким чином, в порушення вимог земельного законодавства, положень законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», Комунальному закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області земельна ділянка не належать на праві, визначеному законодавством, а саме на праві постійного користування.

Отже, Солонянська селищна рада, будучи засновником та суб`єктом, який, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не виконала покладені на неї вищезазначеними нормами законодавства повноваження, не вжила необхідних дій для правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться заклад освіти, допустивши протиправну бездіяльність.

При цьому, закладам освіти, які користуються земельною ділянкою без відповідного права, держава не в змозі гарантувати забезпечення захисту права на землю та указані заклади не наділені правом вимагати усунення порушень їх прав на землю, що у кінцевому результаті може стати порушенням права дітей на дошкільну освіту.

Таким чином, Солонянською селищною радою, як засновником закладу освіти та органом управління - відділом освіти Солонянської селищної ради допущено бездіяльність, що призводить до користування земельними ділянками у порушення встановленого законодавством порядку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що засновником закладу освіти не забезпечено користування навчальним закладом земельною ділянкою відповідно до вимог законодавства, що є обов`язком відповідно до ст. ст. 92, 116, 123 Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 17, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 5 Закону України «Про освіту».

Вказана бездіяльність відповідачів, яка полягає у безпідставному зволіканні з оформлення та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою може призвести до нецільового використання земельної ділянки або її вибуття з користування закладу освіти.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що Солонянською селищною радою та відділом освіти Солонянської селищної ради була допущена протиправна бездіяльність щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває у користуванні навчального закладу під об`єктами нерухомості за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове Дніпровського району Дніпропетровської області та нездійснення державної реєстрації вказаних речових прав, що є компетенцією саме селищної ради.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 зокрема наголосив, що після прийняття Солонянською селищною радою 24 жовтня 2024 року рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування», будуть здійсненні дії, спрямовані на розробку технічної документації із землеустрою та її подальшого затвердження.

Однак станом на день розгляду цієї справи жодних доказів, клопотань та/або пояснень щодо прийняття/не прийняття Солонянською селищною радою 24 жовтня 2024 року рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування», вчинення дій, спрямованих на розробку технічної документації із землеустрою та її подальшого затвердження до суду не надходили.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у цій справі, суд зазначає наступне.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII , представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами (заявами). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Із п. 4 рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 слідує, що прокурори і їх заступники мають право звертатись до суду з позовними заявами в інтересах держави. Інтереси держави можуть повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Зазначеним пунктом рішення Конституційного Суду України визначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В позовній заяві прокуратурою було визначено, що у даному випадку наявне порушення інтересів держави та необхідність їх захисту полягає у наступному.

Відповідно до ст. 1 Земельного Кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, порушувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

Предметом цього позову є незаконна бездіяльність Солонянської селищної ради та відділу освіти Солонянської селищної ради, що полягає у порушенні вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок використання земель закладів освіти, що становить загрозу для охорони земель як національного багатства, а також реалізації державної політики у сфері забезпечення діяльності закладів освіти.

Таким чином, бездіяльність відповідачів, яка виразилась у невиконанні вимог земельного законодавства, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками, ризики для нормального функціонування закладу освіти та освітнього процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

У зв`язку з цим, діяльність закладу освіти підлягає приведенню у відповідність до законодавства.

Оскільки відповідачами упродовж тривалого часу не здійснено належних та достатніх дій і заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходяться будівлі навчального закладу вказане питання підлягає вирішенню судом.

Більше того, бездіяльність відповідачів, яка полягає у безпідставному зволіканні в оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що перебувають у користуванні навчального закладу, державної реєстрації права постійного користування ними, може призвести до нецільового використання вказаних земельних ділянок.

При цьому, з преамбули Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХП, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до статті 28 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як .загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав держави-учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

Верховний Суд неодноразово наголошував на пріоритетності положень зазначеного Міжнародного договору, зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №337/3087/17(2-а/337/236/2017), від 25.04.2019 у справі №226/1056/17, від 24.10.2019 у справі № 815/1729/16, від 25 березня 2020 року у справі №387/168/17 (2-а/387/8/17), від 26.05.2020 у справі №303/5848/16-а.

Підставами для представництва інтересів держави прокурором є загроза порушень інтересів держави, яка виражається у невжитті Солонянською селищною радою та відділом освіти Солонянської селищної ради заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, що є порушенням вимог Законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та Земельного кодексу України, а також створює передумови для неправомірного розпорядження відповідними земельними ділянками, формує ризики для нормального функціонування закладу та освітнього процесу, може призвести до негативних наслідків та порушує інтереси держави в сфері охорони дитинства.

Таким чином, інтереси держави у даному випадку полягають у необхідності створення належних умов та реалізації державних гарантій щодо освіти та охорони дитинства, попередженні зловживань щодо розпорядження земельними ділянками, що перебуває в фактичному користуванні закладу освіти, зокрема надання іншим особам для цілей, не пов`язаних з освітнім процесом, в порушення ст. 80 Закону України «Про освіту», усунення ризиків для неправомірного розпорядження земельною ділянкою та нормального функціонування дошкільного закладу і забезпечення організації освітнього процесу.

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як охорона здоров`я, благоустрій населених пунктів, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а та від 09.02.2022 у справі № 804/4457/18.

За приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено статус селищних рад, як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в т.ч. банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в т.ч. виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно законодавства, відділ освіти Солонянської селищної ради повинен був вжити заходів щодо розробки проекту з землеустрою на земельну ділянку, а Солонянська селищна рада, у якості засновника закладу освіти повинна була вжити заходів щодо його затвердження та відведення земельної ділянки в постійне користування та відповідно надання її в постійне користування закладу освіти.

Вказане і є обов`язком сільської ради та відділу освіти як єдиного органу, який здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

Інтереси держави у даному випадку полягають у необхідності неухильного та ефективного виконання органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, як учасниками освітньої діяльності, законодавчих обов`язків щодо створення належних та безпечних умов здобуття освіти. Рівень реалізації посадовими особами наданих повноважень має забезпечувати досягнення законодавчої мети у вигляді створення та підтримання таких умов здобуття освіти, що виключають будь- яку шкоду або загрозу порушення прав дітей на здобуття освіти та можливість будь- яких зловживань щодо розпорядження земельними ділянками навчальних закладів.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення).

За таких обставин, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, який полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності у сфері майнових та земельних правовідносин, та як наслідок реалізації державних гарантій щодо освіти та охорони дитинства.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, крім випадків, встановлених законом. Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням,

Зволікання селищної ради, як засновника закладу освіти, з оформленням правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, а також державної реєстрації права постійного користування земельними ділянками, порушує законодавчо встановлені принципи регулювання земельних відносин, які закріплені ст. 5 Земельного кодексу України, а тим самим інтереси держави у сфері використання та охорони земель, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з адміністративним позовом.

Солонянська селищна рада, відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», покликана захищати права територіальної громади, а останні порушуються внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків вказаним органом місцевого самоврядування, що свідчить про необхідні, достатні і обґрунтовані підстави для представництва прокурором інтересів держави у цій сфері.

Разом з тим, Солонянською селищною радою, як органом місцевого самоврядування, використовує надані повноваження всупереч інтересам держави та територіальної громади.

Солонянська селищна рада та відділ освіти Солонянської селищної ради, хоча і наділені повноваженнями щодо управління закладами освіти та організації їх матеріального забезпечення, розпорядження земельними ділянками комунальної власності, однак, зважаючи на допущену бездіяльність у цій сфері, позивачами у справі бути не можуть.

За вказаних обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», має здійснювати прокурор.

Прокурор у цій справі звернувся до суду у якості позивача з огляду на те, що у даному випадку відсутній державний орган, який уповноважений здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах. У цьому випадку необхідність захисту інтересів держави зумовлена тим, що внаслідок допущеної відповідачами бездіяльності порушено передбачений законодавством порядок користування земельними ділянками.

Звернення прокурора до суду спрямовано на дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання про оформлення права власності на земельну ділянку закладу освіти.

Слід зазначити, що у постанові від 15.10.2019 року по справі № 810/3894/17 Верховний Суд дійшов висновку, що позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

З огляду на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд вважає доведеним наявність підстав для захисту прокурором інтересів держави у суді.

Отже, керівник Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави до Солонянської селищної ради та відділу освіти Солонянської селищної ради, маючи усі необхідні підстави та повноваження для відповідного звернення до суду.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, беручи до уваги наведені вище норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що Солонянською селищною радою та відділом освіти Солонянської селищної ради дійсно була допущена незаконна бездіяльність щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває у користуванні навчального закладу під об`єктами нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та нездійснення державної реєстрації вказаних речових прав, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі, визнання такої бездіяльності протиправною і зобов`язання відповідачів вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовною площею більше 0,02913 га.

Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 і ч. 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами у справі не доведено правомірність тривалої бездіяльності, яка полягає у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області () за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, орієнтовною площею більше 0,02913 га та не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про оформлення на момент розгляду справи в суді правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, тоді як позивачем належним чином та в повному обсязі доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За наведених обставин та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства Українипри при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави (вул.Європейська, 15, м.Дніпро, 49000, ) до відповідача-1: Солонянської селищної ради (вул. Задернюка, 3, селище Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52400, ), відповідача-2: Відділу освіти Солонянської селищної ради (вул. Гагаріна, 3, селище Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунальний заклад освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради (вул.Миронова, 9-А, с.Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52472, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Солонянської селищної ради (вул. Задернюка, 3, селище Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52400, ) та відділу освіти Солонянської селищної ради (вул. Гагаріна, 3, селище Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, ), яка виразилась у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області () за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровський район, Дніпропетровська область, орієнтовною площею більше 0,02913 га.

Зобов`язати Солонянську селищну раду (вул. Задернюка, 3, селище Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52400, ) та відділ освіти Солонянської селищної ради (вул. Гагаріна, 3, селище Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, ) вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Комунального закладу освіти «Військовий заклад дошкільної освіти «Сонечко» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області () за адресою: вул. Миронова, 9-А, с. Військове, Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовною площею більше 0,02913 га.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2024 року.

Суддя О.М. Неклеса