Справа № 160/31028/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 листопада 2024 року Справа №160/31028/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпрі заяву позивача про встановлення судового контролю по справі №160/31028/23, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року у справі № 160/31028/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.03.2023 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 01.03.2023 року ОСОБА_1 з основним розміром 86% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 14.09.2023 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої ПКМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 14.09.2023 року ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбачену ПКМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року, з урахуванням проведених платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

13.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просить:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року у справі № 160/31028/23.

В обґрунтування означеної заяви позивач вказав, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року у справі № 160/31028/23 відповідачем не виконане.

Ухвалою від 18.11.2024 року заяву позивача про встановлення судового контролю призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача не з`явилися про розгляд справи повідомлені належним чином.

26.11.2024 року позивачем подано заяву про розгляд справи без участі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Суд вказує, що Велика Палатою Верховного Суду було змінено підхід до застосування судового контролю, що визначений в постанові Пленуму ВАС України від 13.03.2017 року № 3 Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАС України (на даний час ст. 382 КАС України).

Так, ВАС України у вказаній постанові Пленуму було установлено, що судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідні дії, може бути вчинено судом також після ухвалення рішення по справі (ухвала від 20.06.2018 року справа № 800/592/17).

Також судом, на виконання положень ч.5 ст. 242 КАС України, було враховано правові висновки Верховного Суду, що викладені в Постанові від 31.10.2018 року (справа № 704/1547/17) відносно мети судового контролю.

Суд звертає увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Станом на момент розгляду поданої заяви про встановлення судового контролю, докази виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/31028/23 має зобов`язальний характер, а обставини його невиконання дають суду обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може ухилятись від його виконання суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у спосіб зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/31028/23.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/31028/23.

На підставі викладеного, керуючись ст.241-243,382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення по справі №160/31028/23- задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року у справі № 160/31028/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 382 КАС України подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року по адміністративній справі №160/31028/23 в 30-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко