Справа № 420/4549/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4549/24

Категорія:106020000 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 17.04.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції (далі ГУНП) в Одеській області про визнання протиправним та скасування п.1 наказу ГУНП в Одеській області №272 від 31 січня 2024 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що проходить службу в ГУНП в Одеській області на посаді старшого інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Наказом ГУНП в Одеській області позивачу оголошено догану за нібито не підтвердженням пояснень позивача про отримання тілесних ушкоджень в наслідок ворожого обстрілу, виявив особисту недисциплінованість, не виконав вимог та не знав Законів України, Присяги, не надав інформації за телефоном 102 про отримання травми, з запізненням повідомив керівництву, перешкоджав в проведенні службового розслідування.

Позивач із вказаним наказом щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасування, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що за результатами службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що майор поліції ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1, 2, 4, 5, 13 ч.3 ст. 1, ч.5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), п.п.1, 2 ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), п.7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893), п.п.6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 20219 року №100 (далі Порядок №100), пп.2 п.2 наказу ГУНП в області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", п.1.7 розділу І наказу ГУНП в області від 24 квітня 2023 року №1000 "Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області", що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні та незнанні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання травмування за скороченим номером "102", із запізненням проінформував керівництво про подію за його участі, що призвело до несвоєчасного повідомлення ДГІДПЛ НПУ про надзвичайну подію, несприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, перешкоджанні та несприянні проведенню службового розслідування. У ході вивчення причин та умов, що призвели до порушення майором поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, з`ясовано, що ст. 3 Дисциплінарного статуту покладає на керівника відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та зобов`язує його з цією метою сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими; контролювати її дотримання, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень тощо.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ГУНП в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- відрядження ОСОБА_2 , було припинено 04 січня 2024 року разом з відрядженням ОСОБА_1 , що свідчить про невчасне повідомлення про поранення ОСОБА_3 , яке не розслідувалось та свідчить про системні порушення саме керівництва;

- через погіршення стану, обумовлене проявом симптомів отриманої під час обстрілу 02 січня 2024 року контузії, позивач о 12:10 год. 04 січня 2024 року звернувся до чергового лікаря комунального некомерційного підприємства (далі КНП) "Білозерська лікарня" де завідуючою неврологічним відділенням ОСОБА_4 , було встановлено первісний діагноз "мінно-вибухова травма, струс головного мозку" та госпіталізовано ОСОБА_1 . Фактично о 12:10 год. 04 січня 2024 року отримавши діагноз, ОСОБА_1 і дізнався про отримання тілесних ушкоджень під час обстрілу 02 січня 2024 року, про що повідомив керівництво. Тобто виконав вимоги щодо повідомлення про факт отримання поранення. Через неможливість повноцінного лікування та небезпеку обстрілів ОСОБА_1 був евакуйований до Державної установи "Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" (далі ДУ ТМО МВСУ в Одеській області) де був госпіталізований о 19:00 год. 04 січня 2024 року з діагнозом "мінно-вибухова травма (02 січня 2024 року), акубаротравма", де проходив стаціонарне лікуванні до 16 січня 2024 року;

- про госпіталізацію ОСОБА_1 у зв`язку з отриманими травмами було добре відомо ГУНП в Одеській обл., що підтверджується організацією евакуації та наказом №31 ДСК ВІД 04 січня 2024 року про припинення відрядження двох осіб, що отримали поранення 02 січня 2024 року ( ОСОБА_1 і ОСОБА_5 ) "у зв`язку з перебуванням поліцейських на лікарняному на підставі доповідної записки №2/56 від 04 січня 2024 року";

- згідно виписки №24/0041 від 16 січня 2024 року в результаті обстрілу Лигута 0.1. отримав наступні травми: Мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, Цереброастенічний синдром, Акубаротравма без порушення цілісності барабанних перепонок, двобічна сенсоневральна приглухуватість і ст., Ангеопатія сітківки змішеного гінезу, Пресбіопія, Астено-невротичний синдром, посттравматичний, із інсомнічнимта емоційно-лабільним розладом. Що підтверджує факт отримання поранення;

- апелянт звертає увагу суду, що відтермінування симптомів є типовим для мінно-вибухових травм невеликої та середньої важкості, закритих черепно-мозкових травм, струсу головного мозку. Але із-за затримки проявів їх наслідків вони є набагато небезпечнішими, інколи навіть призводять до літальних випадків. Саме з цих обставин вказівка ОСОБА_6 , на те , що поліцейські що пребували на інструктажі не підтверджують факт отримання тілесних ушкоджень Лигутою 0.1. є недоречними;

- звернуто увагу суду, що ОСОБА_1 було евакуйовано до лікарні ДУ "ТМО МВС України в Одеській обл." де він проходив лікування. Дана лікарня знаходиться та підпорядкована роботодавцю. Тобто відповідачу було відомо про госпіталізацію, діагноз, хід лікування та виписку. Матеріали службового розслідування крім лікарняного, містять виписку з історії хвороби, яка є лікарською таємницею і не мала надаватись без згоди пацієнта. Це підтверджує повний контроль та залежність медичного закладу від відповідача, а отже виключає недостовірність інформації про поранення;

- показання поліцейських стосуються не предмету розслідування службової дисципліни, неповідомлення про поранення ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , несвоєчасного інформування керівництва, а суто обставин поранення з акцентом на відсутність ознак отримання тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 Дивно, що жоден із поліцейських не звернув увагу, що отримані травми не мають зовнішніх ознак, а симптоми можуть з`являтись через деякий час, що і сталось;

- друга частина наказу опис начебто не отримання Лигутою 0.1. тілесних ушкоджень в результаті обстрілу, не має жодного відношення до мети розслідування, прийнятого рішення та висновків, суперечить другій частині, а також резолютивній частині щодо притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за неповідомлення про поранення та ОСОБА_8 за несвоєчасне інформування про надзвичайну подію з Лигутою 0.1. Тобто не зрозуміло яким чином дві особи можуть нести відповідальність за неповідомлення про подію яка за твердженням відповідача не мала міста. Зазначені обставини свідчать, що дійсною метою оскаржуваного наказу є створення перешкод Лигуті 0.1. в отримані передбачених законом компенсацій за отримані під час виконання службових обов`язків тілесних ушкоджень;

- згідно листа №133/12-2024 від 15 лютого 2024 року ГУНП в Херсонський обл. повідомило ОСОБА_1 , що у разі неприбуття до м. Херсон до 26 лютого 2024 року розслідування буде припинено. Позивач, через необхідність лікування, фізичний і психологічний стан, ризик для життя через постійні обстріли м. Херсон не мав і не має бажання та можливості наражати себе на небезпеку опинитись під черговим обстрілом. Тобто відповідачем створені умови для припинення розслідування і обвинувачення в цьому позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 проходить службу в ГУНП в Одеській області на посаді старшого інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

08 січня 2024 року начальник УГІ ГУНП в Одеській області звернувся до начальника ГУНП в Одеській області із доповідною запискою про проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими посадовими особами Одеського РУП №1 ГУНП в області, що призвело до можливого отримання 02 січня 2024 року тілесних ушкоджень інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 , неповідомлення про вказану подію на спеціальну лінію екстреного виклику поліції 102 та неінформування про подію УГІ ГУНП, що призвело до неналежного інформування ДГІДПЛ Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Одеській області №109 від 15 січня 2024 року "Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування стосовно старшого інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1

17 січня 2024 року позивачем надано письмові пояснення, щодо обставин які сталися 02 січня 2024 року.

29 січня 2024 року дисциплінарною комісією підготовлено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_9 від 08 січня 2024 року.

Відповідно до висновків встановлено порушення службової дисципліни в діях майора поліції ОСОБА_1 та запропоновано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні порушив вимоги п.п.1, 2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1, ч.5 ст. 15 Дисциплінарного статуту, п.п.1, 2 ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 64 Закону №580-VIII, п.7 розділу IV Порядку №893, п.п.6, 7 розділу II Порядку №100, пп.2 п.2 наказу ГУНП в області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", п.1.7 розділу І наказу ГУНП в області від 24 квітня 2023 року №1000 "Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області", до майора поліції ОСОБА_1 (0018186), старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом ГУНП в Одеській області №272 від 31 січня 2024 року "Про порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №1 ГУНП в Одеській області" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимоги п.п.1, 2, 4, 5, 13 ч.3 ст. 1, ч.5 ст. 15 Дисциплінарного статуту, п.п.1, 2 ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 64 Закону №580-VIII, п.7 розділу ІV Порядку №893, п.п.6, 7 розділу ІІ Порядку №100, пп.2 п.2 наказу ГУНП в області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", п.1.7 розділу І наказу ГУНП в області від 24 квітня 2023 року №1000 "Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області", до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

З наказом №272 від 31 січня 2024 року ОСОБА_1 ознайомлений 02 лютого 2024 року під розпис.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції погодився з висновками службового розслідування щодо наявності розбіжностей в наданих поясненнях майором поліції ОСОБА_1 про отримання ним 02 січня 2024 року тілесних ушкоджень та поясненнях, які надали очевидці події та поліцейські, які несли службу з позивачем.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що з боку ГУНП порушень процедури проведення службового розслідування, які стали б підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу, допущено не було.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 17, ч.1 ст. 18, ч.ч.1, 2 ст. 19, ч.1 ст. 59, ч.1 ст. 60, ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, ч.ч.1, 3 ст. 1, ст.ст. 11-14, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, п.7 розділу ІV, п.2 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону №580-VIII правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом №580-VIII, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 17 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно ч.1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно ст. 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Частиною 1 ст. 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Частиною 2 ст. 19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється в тому числі на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Так, відповідно ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом, а відповідно до частини 2 цієї ж статті Дисциплінарного статуту за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно ст. 19 Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Пунктом 1 Розділу V вказаного Порядку №893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно п.2 Розділу V Порядку №893, службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно ч.1 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно п.4 Розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 6 Порядку Розділу V №893 визначено право поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, подати уповноваженому керівнику письмову скаргу на дії осіб, які його проводять.

Згідно п.7 Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (п.13 Розділу V Порядку №893).

Частиною 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно ч.3 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Згідно п.2 Розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (п.1 Розділу VІІ Порядку №893).

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно ч.5 ст. 13 Дисциплінарного статуту застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 20 Дисциплінарного статуту керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні чи неналежному дотриманні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Службове розслідування це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Предметом доказування у цій справі є наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і діями порушника дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2024 року до УГІГУНП від майора поліції ОСОБА_1 надійшла інформація про те, що він 04 січня 2024 року звернувся до КНП "Білозерська лікарня" за медичною допомогою внаслідок отримання поранення. Вказаний поліцейський на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 11 листопада 2023 року №2873 ДСК, відряджений у складі зведеного загону ГУНП в Одеській області до м. Херсон та Херсонської області з метою здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Херсонської області. На виконання вказівки НП України від 10 листопада 2023 року №5619 ДСК та відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 11 листопада 2023 року №2873 ДСК "Про відрядження особового складу зведеного загону ГУНП в Одеській області", старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 було відряджено з 13 листопада 2023 року по 28 січня 2024 року до ГУНП в Херсонській області у складі зведеного загону, з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Херсонської області.

02 січня 2024 року о 08:00 год. відповідальний від керівництва ВнП №1 ХРУП ГУНП проводив інструктаж, приблизно через 20 хвилин, пролунав перший вибух, всі присутні одразу впали на підлогу. Надалі, через декілька хвилин, поліцейські почали покидати приміщення та бігти до найближчого укриття. Після обстрілу майор поліції ОСОБА_1 спільно з начальником відділу телефонних комунікацій та структурованих кабельних систем УІАП ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_10 та оперуповноваженим ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 вирушили до місця несення служби на блокпості Х-08 (сел. Білозерка), де вони перебували до 20:00 год. 02 січня 2024 року.

03 січня 2024 року о 20:00 год. майор поліції ОСОБА_1 спільно з підполковником поліції ОСОБА_12 та лейтенантом поліції ОСОБА_11 заступили для несення служби на блокпості Х-08 (сел. Білозерка), де перебували до 08:00 год. 04 січня 2024 року. Після зміни, майор поліції ОСОБА_13 звернувся до чергового лікаря КНП "Білозерська лікарня", який його оглянув та поставив діагноз: мінно-вибухова травма, струс головного мозку (медична карта стаціонарного хворого № 28), та поліцейського було госпіталізовано на денний стаціонар цієї лікарні. Майор поліції ОСОБА_1 зателефонував підполковнику поліції ОСОБА_14 та повідомив, що звернувся до лікарні по медичну допомогу. Надалі, тієї ж доби, майорів поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_15 було евакуйовано до ДУ "ТМО МВС по Одеській області" майора поліції ОСОБА_1 було оглянуто черговим лікарем ОСОБА_16 , та госпіталізовано на стаціонарне лікування до терапевтичного відділення з діагнозом: стан після МВТ (02 січня 2024 року) у вигляді астенічного та цефалгічного синдромів, акубаротравма, СГМ, де він перебував до 16 січня 2024 року включно.

Також, під час службового розслідування встановлено, що відомості про те, що під час вибуху майора поліції ОСОБА_1 було відкинуто до стіни сховища в результаті чого він втратив свідомість не підтверджено жодними поясненнями, які були відібрані в ході службового розслідування.

Окрім того, відповідно пояснень підполковника поліції ОСОБА_17 02 січня 2024 року під час обстрілу, він, майор поліції ОСОБА_3 , майор поліції ОСОБА_18 та місцеві поліцейські перемістилися до укриття. Під час вибуху всі впали на бетон, щоб зменшити вірогідність отримання поранень. Потім, вказані особи перемістилися до іншого укриття. Далі зі слів підполковника поліції ОСОБА_17 : "Коли ми перебували в укритті відбулися повторні обстріли, проте вибухи лунали на значній відстані від нас. По закінченню обстрілу я оглянув ногу майора поліції ОСОБА_3 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок прильоту снаряду, про що відразу повідомив полковнику поліції ОСОБА_19 . Надалі весь особовий склад направився до місць несення служби, а я в свою чергу повіз майора поліції ОСОБА_3 до місцевої лікарні.".

Відповідно до пояснень майора поліції ОСОБА_5 , підходячи до укриття він бачив майора поліції ОСОБА_18 в середині укриття біля входу. Після вибуху більше його не бачив до моменту від`їзду у місто Одеса для подальшого лікування.

Відповідно до пояснень підполковника поліції ОСОБА_10 : "Після 3 вибуху, ми прийняли рішення переміститеся до іншого більш безпечного укриття, я з спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_11 пішов до підвального приміщення в будівлі житлового будинку, який знаходився неподалік, де був майор поліції ОСОБА_20 мені не відомо. Після закінчення обстрілу, коли все стихло, мені зателефонував майор поліції ОСОБА_13 спитав де ми, та ми вирішили рухатись на блок-пост для несення служби. В подальшому, прибувши на блок-пост, я спільно з майором поліції ОСОБА_21 та лейтенантом поліції ОСОБА_11 змінили попередню зміну, та приступили до виконання службових обов`язків. Я звернув увагу, що майор поліції ОСОБА_20 без настрою та запитав його, що в нього трапилось, чому він не в гуморі, на що він мені відповів, що в нього погане самопочуття. Ми продовжили несення служби до кінця зміни, більше скарг на самопочуття ні від кого не чув. Наступного дня, 03 січня 2024 року о 20:00 я спільно з майором поліції ОСОБА_21 та лейтенантом поліції ОСОБА_22 заступили на блок-пост для несення служби, скарг на самопочуття від майора поліції ОСОБА_23 не надходило. 04 січня 2024 року ближче до вечора мені зателефонував майор поліції ОСОБА_20 та повідомив, що поїхав лікуватися до м. Одеси. Більше майора поліції ОСОБА_24 я не бачив. Хочу додати, що візуально я не бачив, що майор поліції ОСОБА_20 отримав тілесні ушкодження, під час несення служби свідомість він не втрачав, не блював.".

Згідно з поясненнями лейтенанта поліції ОСОБА_11 "… я спільно з підполковником поліції ОСОБА_10 побіг до бетонного укриття, яке знаходилось поруч з відділенням поліції, де всередині знаходились підполковник поліції ОСОБА_25 , інші місцеві поліцейські та біля входу стояв майор поліції ОСОБА_26 . Після 3 вибуху, ми прийняли рішення переміститеся до іншого більш безпечного укриття, я з спільно з підполковником поліції ОСОБА_27 пішов до підвального приміщення в будівлі житлового будинку, який знаходився неподалік, куди перемістився був майор поліції ОСОБА_20 мені не відомо. Після закінчення обстрілу, коли все стихло, підполковнику поліції ОСОБА_28 зателефонував майор поліції ОСОБА_20 спитав де ми, після чого ми вирішили рухатись на блок-пост для несення служби. В подальшому, прибувши на блок-пост, я спільно, з майором поліції ОСОБА_21 та підполковником поліції ОСОБА_27 змінили попередню зміну, та приступили до виконання службових обов`язків. Впродовж зміни, майор поліції ніс служби, виглядав як зазвичай, скарг на погане самопочуття я не чув. Наступного дня, 03.01.2024 о 20:00 я спільно 3, майором поліції ОСОБА_21 та підполковником поліції ОСОБА_27 заступили на блокпост для несення служби, скарг на самопочуття від майора поліції ОСОБА_23 не чув. Після закінчення зміни майора поліції ОСОБА_18 я не бачив. Хочу додати, що візуально я не бачив, що майор поліції ОСОБА_20 отримав тілесні ушкодження, під час несення служби свідомість він не втрачав та не блював.".

Таким чином, з наданих пояснень вбачається, що майор поліції ОСОБА_1 після обстрілу одразу приступив до виконання своїх обов`язків та не звертався до командування зі скаргами на погане самопочуття внаслідок обстрілу.

З аналізу положень п.п.6-7 розділу ІІ Порядку №100 вбачається, що поліцейський в разі виявлення події, яка тягне за собою настання негативних наслідків для здоров`я, зокрема, поліцейського, невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" або не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 після обстрілу 02 січня 2024 року, звернувся за медичною допомогою лише 04 січня 2024 року, хоча, як стверджує позивач, йому вже було погано 02 січня 2024 року.

Таким чином, позивач легковажно поставився до своїх обов`язків щодо негайного повідомлення керівництва про отримання ним травми під час обстрілу.

Колегія суддів також враховує, що з пояснень працівників поліції, які перебували на місці події, позивач за допомогою не звертався, тілесних ушкоджень не отримував, під час несення служби свідомості не втрачав та не блював.

Крім того, позивач був проінструктований щодо необхідності дотримання дисципліни та законності, а також заходів особистої безпеки під час несення служби.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками службового розслідування щодо наявності розбіжностей в наданих поясненнях майором поліції ОСОБА_1 про отримання ним 02 січня 2024 року тілесних ушкоджень та поясненнях, які надали очевидці події та поліцейські, які несли службу з позивачем.

При цьому, колегія суддів вважає, що з боку ГУНП порушень процедури проведення службового розслідування, які стали б підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу, допущено не було. Службове розслідування проведене відповідно до вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893. Позивачеві були гарантовані його права, в тому числі на захист.

Щодо посилання апелянта на те, що відносно нього не розпочато розслідування нещасного випадку у відповідності до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №705 від 05 жовтня 2020 року (далі Порядку №705/), колегія суддів вказує наступне.

Згідно п.1 розділу І Порядку №705 розслідування проводиться в разі настання нещасного випадку, у тому числі про який своєчасно не повідомлено керівника органу (підрозділу) поліції.

Пунктом 2 Порядку №705 передбачено, що нещасний випадок, що стався в органі (підрозділі) поліції з поліцейським іншого органу (підрозділу) поліції під час виконання ним службового завдання, розслідується комісією (спеціальною комісією), утвореною керівником органу (підрозділу) поліції, у якому стався нещасний випадок, за участю представника органу (підрозділу) поліції, у якому проходить службу потерпілий поліцейський. Такі нещасні випадки беруться на облік органом (підрозділом) поліції, працівником якого є потерпілий поліцейський.

З аналізу положень Порядку №705 вбачається, що повноваження щодо утворення комісії та розслідування нещасного випадку має проводитися органом поліції у якому такий нещасний випадок стався.

З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Херсонській області на підставі наказу №67 від 29 січня 2024 року розпочато розслідування нещасного випадку, що стався 02 січня 2024 року із майором поліції ОСОБА_1 .

Таким чином, твердження позивача про протиправність дій зі сторони відповідача щодо не проведення відносно нього розслідування нещасного випадку є безпідставними та необґрунтованими.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.