Справа № 560/17619/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2024 року

м. Київ

справа №560/17619/23

адміністративне провадження № К/990/43450/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Кашпур О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державної міграційної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024

у справі № 560/17619/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, яка полягає у відмові у видачі посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з її втратою;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву щодо обміну посвідки на постійне проживання та видати заявниці посвідку на постійне проживання в Україні у зв`язку з її втратою.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.12.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з її втратою. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відновлення посвідки на постійне проживання в Україні та видати ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання в Україні у зв`язку з її втратою.

13.11.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної міграційної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 560/17619/23.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Так, перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі № 560/17619/23, постановлено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Однак, у касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України випадки.

Отже, скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Відтак, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 560/17619/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук О.В. Кашпур