Справа № 380/12158/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 рокусправа № 380/12158/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві ( місцезнаходження: 04053, м. Київ. вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.02.2024 № о/р НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до загального стажу роботу періоди роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990 на території російської федерації та здійснити перерахунок пенсії із врахуванням заробітків за ці періоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що йому призначено пенсію за віком. 29.01.2024 позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком з врахуванням стажу роботи до призначеної пенсії періодів з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990 на території російської федерації. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві протиправно відмовлено у проведенні такого перерахунку через не врахування поданих позивачем довідок від 04.07.1989 №19 та від 12.03.1991 №31-к про підтвердження періоду з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990, оскільки такі не містять відомостей про наказ зі звільнення позивача та не зазначена підстава видачі довідок. Позивач вважає таке рішення незаконним, прийнятим по формальним ознакам поданих документів, у зв`язку з чим звернувся до суду. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 04.07.2024 подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що до страхового стажу позивача неможливо зарахувати періоди роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990 згідно з довідками №19 від 04.07.1989, №31-к від 12.03.1991 про підтвердження періодів роботи, оскільки в таких відсутні накази про зарахування та звільнення, лише в довідці №31-к від 12.03.1991 зазначений наказ про звільнення, а також не зазначена підстава видачі довідок.

Таким чином відповідач вказує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за заявою від 29.01.2024 з врахуванням довідок №19 від 04.07.1989, №31-к від 12.03.1991 про підтвердження періодів роботи є правомірним, а відтак позовна заява є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві 17.10.2024 подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Суть заперечень відповідача-2 є аналогічними тим, які наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2024 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду вказаної заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду у м. Київ від 02.02.2024 о/р НОМЕР_2 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно з заявою від 29.01.2024 №259 щодо зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2024 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення обґрунтоване тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду у м. Києві не враховані довідки ОСОБА_1 №19 від 04.07.1989, №31-к від 12.03.1991 про підтвердження періоду роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990, оскільки в довідках відсутні накази про зарахування та звільнення, лише в довідці №31-к від 12.03.1991 зазначений наказ про звільнення, а також не зазначена підстава видачі довідок.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови перерахунку пенсії за віком, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальній страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону № 105 8-ІV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 22 Порядку № 637 визначено, що стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, можна дійти висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону № 1788-ХІІ, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

При зверненні до відповідача-1 із заявою про перерахунок пенсії, для підтвердження трудового стажу за періоди роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990, позивачем надані довідки №19 від 04.07.1989, №31-к від 12.03.1991 про підтвердження періодів роботи.

У зазначених довідках містяться дані про трудову діяльність позивача на Північно-Єнісейській будівельно-монтажній дільниці тресту «Драгбудмонтаж» та на Будівельно-монтажному управлінні тресту «СУРГУТПІДВОДТРУБОПРОВІДБУД» на посаді тесляра. Також в довідці від 12.03.1991 №31-К вказано, що довідку видано заміть трудової книжки.

Суд враховує, що відсутність в довідці даних щодо наказу про зарахування та звільнення та підстави видачі такої, не може бути підставою для неврахування страхового стажу, оскільки позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення таких довідок, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушень, допущених при видачі відповідних довідок.

Суд також зауважує, що чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома довідки у разі відсутності наказу про зарахування та звільнення та підстави видачі.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем-2 неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні періоду роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990.

Відтак, беручи до уваги конституційне право особи на соціальний захист, яке включає право на забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом, суд дійшов висновку, що відповідач-2 протиправно відмовив позивачу в перерахунку пенсії, порушивши його право на соціальних захист, що не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, тому такі є протиправними.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 4 стаття 45 Закону № 1058-IV встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, оскільки позивачем заяву про перерахунок пенсії подано 29.01.2024, тобто після 15 числа, то перерахунок пенсії позивачу відповідач повинен вчинити з 01.02.2024.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990 та здійснити позивачу з 01.02.2024 перерахунок та виплату пенсії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.02.2024 № о/р НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області місцезнаходження: 79000, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до загального стажу роботу періоди роботи з 27.10.1987 по 18.04.1988 та з 22.02.1989 по 01.03.1990 на території російської федерації та здійснити з 01.02.2024 перерахунок пенсії із врахуванням зарахованих періодів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ. вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан