Справа № 160/25879/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Калалб Т.В.
представника позивача Пихтіна К.В.
представників відповідача Орлянської М.В., Тихої Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
26 вересня 2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області (далі - відповідач) з вимогами:
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкових зобов`язань та має всі документальні підтвердження розміру податкових зобов`язань. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, ґрунтуються, зокрема, на наявності порушень податкового законодавства, допущених контрагентами позивача, які були постачальниками товару, який позивач придбав а потім реалізував на адресу ТОВ «Вента ЛТД». При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства, платник податків не несе відповідальності за порушення, допущені іншими підприємствами. Податковим органом не доведено, що договори, укладені позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКЛЕОДС ФАРМАСЬЮТІКАЛС ЛІМІТЕД», Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС», Приватним підприємством «Конекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Декада-2000», Товариством з обмеженою відповідальністю «Вента ЛТД» порушують публічний порядок та не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Товари, зазначені в договорах поставлені позивачу вказаними контрагентами та, в свою чергу, позивачем - контрагенту ТОВ «Вента ЛТД», результати господарських операцій відображені в податковому та бухгалтерському обліку підприємства. До перевірки надані всі первинні документи щодо господарських операцій з контрагентами. Первинні документи складені відповідно до вимог чинного законодавства та повністю підтверджують реальність господарських операцій. Також, в акті перевірки зазначено про наявність не істотних недоліків первинних документів, які не можуть мати наслідком визнання господарських операцій не реальними. В акті перевірки не були належним чином досліджені первинні документи позивача. Також, у платника податків відсутнє порушення щодо не складання та не реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по реальних товарних операціях з ТОВ «Вента ЛТД». Що стосується несвоєчасної, на думку відповідача, реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, то такого порушення не було допущено позивачем, оскільки всі розрахунки коригування були зареєстровані вчасно. Крім того, окремі податкові накладні вже були предметом камеральної перевірки та за їх несвоєчасну реєстрацію до платника застосовані штрафні санкції. Враховуючи наведене, оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
16.10.2024 р. від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач проти позовних вимог заперечував, в обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Позивачем складено первинні документи щодо господарських операцій з контрагентами, які не мали можливості здійснити постачання товарів в зазначеному в первинних документах обсязі, оскільки вказані контрагенти не мали достатнього обсягу ресурсів для здійснення виду господарської діяльності, зазначеного в договорах. Первинні документи позивача не підтверджують обсяг та зміст господарських операцій. В зв`язку з цим зроблено висновок про неможливість здійснення господарських операцій позивача з постачання товарів позивачу контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКЛЕОДС ФАРМАСЬЮТІКАЛС ЛІМІТЕД», Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС», Приватним підприємством «Конекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Декада-2000» та як наслідок, про неможливість здійснення позивачем постачання товару на адресу ТОВ «Вента ЛТД». Угоди між позивачем та зазначеними контрагентами укладені з метою штучного створення сум податкового зобов`язання. Стосовно несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування відповідачем вказано, що інформація про їх реєстрацію не надавалась відповідачу під час проведення перевірки та оскарження податкових повідомлень-рішень в порядку адміністративного оскарження. В зв`язку з наведеним, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.
21.10.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позов.
28.10.2024 р. від відповідача надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких вказано про безпідставність позовних вимог.
Також, сторонами по справі неодноразово надавались письмові пояснення по суті своїх правових позицій.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог надав пояснення, аналогічні зазначеним в позові.
Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції навели доводи, вказані у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, суд приходить до наступного висновку.
05.04.2024 р. Головним управлінням ДПС в Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» з питань додержання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.10.2018-30.09.2023 рр.
За результатами перевірки складено акт №999/04-36-07-04/3811567 від 12.04.2024 р.
Перевіркою встановлено, зокрема, наступні порушення, допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕНГО»:
- відповідно до п.1201.1, п.1201.2 ст.1201, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України буде застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну реєстрацію та не реєстрацію податкових накладних;
- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено суми податку на прибуток на загальну суму 57 845 939 грн. в т.ч. за 9 міс. 2022 року на суму 5 595 603 грн., за 2022 рік в сумі 16 477 150 грн., за 1 кв. 2023 на суму 10 497 074 грн., за І півріч. 2023 на суму 26 032 124 грн., за 9 міс. 2023 в сумі 41 368 789 грн. та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму -36 411 795 грн. в т.ч. за 9 міс. 2023 на суму -36 411 795 грн.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовані в акті перевірки наступним.
Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «МЕНГО» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2018 по 30.09.2023 встановлено їх заниження на загальну суму 357 778 121 грн. в т.ч.: за 3 кв. 2021 на суму 3074344 грн., за 4 кв. 2021 на суму 5090368 грн., за 1 кв. 2022 на суму 7574204 грн., за 2 кв. 2022 на суму 17784034 грн., за 3 кв. 2022 на суму 35506341 грн., за 4 кв. 2022 на суму 59900465 грн., за 1 кв. 2023 на суму 58 112 084 грн., за 2 кв. 2023 на суму 85 778 513 грн., за 3 кв. 2023 на суму 84 957 765 грн.
Вказане заниження виникло вснаслідок наступних порушень.
В ході проведення перевірки ТОВ «МЕНГО» було відвантажено на користь ТОВ «Вента ЛТД» лікарські засоби на загальну суму 346 283 940 грн. відповідно до договору № О/110 від 17.06.2021.
На виконання умов цього договору було виписано податкові накладні та внаслідок поставок було виписано видаткові накладні на користь ТОВ «Вента ЛТД».
Суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до податкових зобов`язань у відповідних періодах на загальну суму 25 578 183,77 грн. та включено до складу доходів у відповідних періодах на загальну суму 320 705 756,71 грн.
Згідно інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Вента ЛТД» встановлено:
ТОВ «Вента ЛТД» фактично здійснює оптову торгівлю лікарськими засобами. За перевіряємий період є основним постачальником лікарських засобів на ТОВ «МЕНГО».
В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Менго» було отримано ліцензію на здійснення оптової торгівлю лікарськими засобами від 03.12.2020.
ТОВ «МЕНГО» було подано відомості за формою 20 ОПП щодо складу оптової торгівлі, який знаходиться за адресою Днiпропетровська обл., Днiпровський район, с. Чумаки, комплекс будівель та споруд.
Відповідно до наданих до перевірки документів, а саме, договорів постачання, встановлено, що поставка підприємствами-постачальниками ТМЦ здійснюється на адресу аптечних закладів ТОВ «МЕНГО».
До перевірки не надано документів щодо внутрішніх переміщень ТМЦ.
До перевірки надано ТТН, які були складені при відвантажені ТМЦ на користь ТОВ «Вента ЛТД», в яких вказано, що відвантаження відбувалось зі складу ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд. В той же час, відповідно до договорів укладених ТОВ «Менго» з постачальниками, вказано, що постачання лікарських засобів відбувається виключно на аптечні заклади.
Також до перевірки було надано ТТН, які складені при постачанні лікарських засобів, де розвантаження відбувалось за адресою ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
В той же час в наданих до перевірки ТТН встановлено в т.ч.:
ТТН від 06.07.2023 № АА-Пн-0000745 водій ОСОБА_1 пункт навантаження м. Київ, Олекса Довбуша, 37, пункт розвантаження ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
ТТН від 05.07.2023 № АА-Пн-0000742 водій ОСОБА_1 пункт навантаження м. Київ, Олекса Довбуша, 37, пункт розвантаження ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
ТТН від 05.07.2023 № АА-Пн-0000741 водій ОСОБА_1 навантаження м. Київ, Олекса Довбуша, 37, пункт розвантаження ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
ТТН від 04.07.2023 № АА-Пн-0000741 водій ОСОБА_1 пункт навантаження АДРЕСА_1 пункт розвантаження ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
ТТН від 04.07.2023 № АА-Пн-0000739 водій ОСОБА_1 пункт навантаження АДРЕСА_1 пункт розвантаження ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
ТТН від 03.07.2023 № АА-Пн-0000727 водій ОСОБА_1 навантаження м. Київ, Олекса Довбуша, 37, пункт розвантаження ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, комплекс будівель та споруд.
Тобто, невідомо, яким чином водій ОСОБА_1 , здійснював переміщення за маршрутом Київ-Дніпро-Львів та в зворотньому напрямку за 72 години.
Також, перевіркою встановлено, що відвантаження відбувалось з юридичних адрес підприємств постачальників, на яких відсутні оптові склади або ж склади для зберігання лікарських засобів та медичних препаратів, а саме:
ТОВ «МАКЛЕОДС ФАРМАСЬЮТІКАЛЗ ЛІМІТЕД» - вул. Олекси Довбуша, бід. 37, м. Київ;
ТОВ «МЕД-СЕРВІС» - Набережна Заводська, буд. 99/А, Новокадацький район, м. Дніпро;
ПП «Конекс» - м. Вінниця, вул. Київська, 136-г;
ТОВ «Декада-2000» - м. Львів, вул. Панча, 10, кв. 54.
Враховуючи усе вищезазначене встановлено наступне:
- відсутність відвантаження ТМЦ на користь ТОВ «Менго» з оптових складів постачальників ;
- неможливість переміщення водіїв в корткий проміжок часу;
- умови договорів в яких зазначено умови поставки до аптечних закладів ТОВ «Менго».
Враховуючи викладене, перевіркою встановлено здійснення ТОВ «Менго» нереальних господарських операцій з товаром (лікарських засобів) у зв`язку із відсутністю факту його законного введення в обіг та /або реального і задекларованого виробництва.
Враховуючи викладене, зважаючи той факт, що надані до перевірки первинні документи не відповідають фактичному руху (його відсутності в дійсності) активів, останні не можуть враховуватися в даних податкового обліку підприємства.
Враховуючи той факт, що проведені операції ТОВ «МЕНГО» в рамках укладених господарських угод по нібито реалізації лікарських засобів з метою здійснення лише документообігу, податкові зобов`язання з ПДВ по ТОВ «Вента Лтд» були сформовані безпідставно.
В ході перевірки встановлено, що лікарські засоби, які вказані в документах на реалізацію, оформлені ТОВ «Менго», були відвантажені зі складу невстановленим особам.
Оскільки було занижено показник у рядку 1.1 (колонка Б) Декларації на 25 578 183 грн. внаслідок неправильного визначення всупереч п. 188.1 ст. 188 Кодексу бази оподаткування ПДВ при постачанні товарів перевіркою встановлено відсутність складання та нереєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних на невстановлених перевіркою осіб, яким було реалізовано товар за період з 01.07.2021 по 30.09.2023.
Також, перевіркою встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄПРН податкових накладних/розрахунків коригування, передбаченого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на суму ПДВ 509 992,09 грн. (Т. 7 а.с. 100-143).
На підставі акту перевірки №999/04-36-07-04/3811567 від 12.04.2024 р. Головним управлінням ДПС в Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення:
Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені платником податку в порядку адміністративного оскарження за результатами якого скаргу платника залишено без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення без змін.
На підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами позивачем надано первинні документи.
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державн умитну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманнямя кого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державн уподаткову та митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (плановіабопозапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.7 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; 83.1.7. мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Згідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, якімістять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розглядудокази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїйсукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановленняобставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» мало господарські взаємовідносини з контрагентами-постачальниками Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКЛЕОДС ФАРМАСЬЮТІКАЛС ЛІМІТЕД», Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС», Приватним підприємством «Конекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Декада-2000» та контрагентом-покупцем ТОВ «Вента ЛТД».
Порушення податкового законодавства з боку позивача, зазначені податковим органом в акті перевірки, за своєю сутністю зводяться до неможливості підтвердити господарські операції позивача з вказаними в акті перевірки контрагентами-постачальниками та, як наслідок, не можливості здійснення позивачем постачання товару на адресу контрагента ТОВ «Вента ЛТД».
Суд зазначає, що необхідною умовою для віднесення позивачем грошових коштів, отриманих від покупця ТОВ «Вента ЛТД» до складу доходів є факт попереднього придбання товарів від контрагентів-постачальників із метою їх використання в господарській діяльності, підтвердження цих господарських операцій належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Умовами права платника податків зокрема, на віднесення певних сум до податкових зобов`язань є, крім іншого, фактичне придбання (виготовлення) товарів та фактичний продаж цих товарів з наміром одержати економічний ефект від їх використання у господарській діяльності та підтвердження реальності господарських операцій необхідними документами, оформленими з дотриманням вимог чинного законодавства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Позивачем не надано достатніх обґрунтувань та доказів реального постачання товарів зазначеними в акті перевірки контрагентами-постачальниками.
Позивачем під час розгляду справи не спростовано доводів податкового органу стосовно відсутності у контрагентів-постачальників необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників та наявності недоліків в первинних документах.
Слід зазначити, що якщо під час вирішення спору буде встановлено, що товари дійсно поставлені, роботи виконані, послуги надані, але не тією особою, або не тій особі, що зазначена в первинних документах, то відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати, зокрема, суму податкового зобов`язання.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, надані платником податків, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 ст. 71 КАС України, у редакції, чинній на дати ухвалення оскаржуваних судових рішень та частина 2 ст. 77 КАС України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 ст. 71 КАС України (частина 1 ст. 77) обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 72 (78) цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.
Сам факт наявності у позивача податкових, чи-то видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.
Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду № 803/1923/13-а від 25.06.2018 р.
Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
В матеріалах справи містяться заперечення №161 від 03.05.2024 р. на акт №999/04-36-07-04/3811567 від 12.04.2024 р. (Т. 6, а.с. 175-182).
В додатках до заперечень та описі вкладення до заперечень відсутні докази надання відповідачу відомостей щодо дати отримання та подання на реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних на підтвердження відсутності порушень строку реєстрації розрахунків коригування.
Тобто, позивачем не доведено дотримання підприємством вимог п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.
Тому позивачем не спростовано доводи податкового органу щодо не надання позивачем під час проведення перевірки та заперечень на акт перевірки доказів в обґрунтування своєчасності реєстрації розрахунків коригування.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНГО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено у повному обсязі 02.12.2024 р.

Суддя О.С. Рябчук