Справа № 380/10734/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 рокусправа № 380/10734/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; далі - Позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10 м. Львів, 79016; РНОКПП 13814885; далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008; ; далі Відповідач 2) з вимогами:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 29.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із заявою про призначення пенсії - 22.04.2024 року, із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 15.01.1985 року по 31.08.1993 року на посаді вулканізатора та з 01.09.1993 року по 31.01.2014 року на посаді складача ручним способом.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулася із заявою від 22.04.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 29.04.2024 №25 позивачці відмовлено у призначенні пенсії по віку на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Вважаючи відмову протиправною, позивачка просить суд задовольнити позов.

Відповідач 1 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що для зарахування пільгового стажу позивачці необхідно надати уточнюючу довідку видану правонаступником військової частини та підприємства або рішення комісії Пенсійного фонду з питань підтвердження комісіями стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Відповідно до поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у позивачки відсутнє.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 2 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що до пільгового стажу позивачка не зараховано періоди роботи з 15.07.1985 по 30.09.2005, жовтня 2005 року по січень 2014 року, оскільки відсутні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачена пунктом 20 Порядку №637. Позивачкою надано архівні довідки від 24.01.2024 № 179-2/вих ЗВГ/115, від 24.01.2024 № 179-2/вих ЗВГ/114. Відомості щодо стану підприємства відсутні. На думку представника відповідача 2 у разі ліквідації підприємства розгляд питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після звернення з відповідною заявою та необхідними документами.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 27 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності розгляд вказаної заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке рішенням № 25 від 29.04.2024 року відмовило в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю страхового стажу в шкідливих умовах праці.

У рішенні зокрема зазначено, що на час звернення позивачки (22.04.2024 року) до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії її страховий стаж становив 31 рік 04 місяці, 18 днів, а пільговий стаж роботи за Списком № 2 не визначено.

- До страхового стажу зараховано всі періоди;

- До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

З 15.07.1985 по 30.09.2005, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 20 Порядку № 637. Наявна лише архівна довідка від 24.01.2024 № 179-2/вих. ЗВГ/115, яка не є підставою для зарахування пільгового стажу. Відсутні дані щодо стану підприємства (ліквідовано/не ліквідовано). В разі ліквідації підприємства розгляд питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, провадиться на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після звернення з відповідною заявою та усіма необхідними документами; протягом жовтня 2005 року січня 2014 року, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 20 Порядку № 637. Наявні лише архівні довідки від 24.01.2024 № 179-2/вих. ЗВГ/114, яка не є підставою для зарахування пільгового стажу та від 18.04.2024 № 179-2/вих. 3ВГ/670, в якій зазначено що правонаступником військової частини НОМЕР_2 являється військова частина НОМЕР_3 .

Вважаючи незаконною відмову відповідача у призначенні пенсії за віком по Списку № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

01 січня 2004 року набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу зокрема з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Аналогічні за змістом приписи містяться і в Законі України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Так, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи зокрема з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В ході судового розгляду встановлено, що за результатами розгляду поданої позивачкою заяви про призначення пенсії відповідачем 2, 29.04.2024 року прийнято рішення № 25, яким відмовлено в призначенні такої у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Що ж стосується підстав незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи позивача, то тут слід врахувати наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вище вже йшлося про те, що згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відтак наведене вище свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Разом із тим у разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05 березня 2024 року (справа № 500/5342/21), від 14 листопада 2023 року (справа № 620/1534/22), від 20 вересня 2023 року (справа № 620/2611/20) та ряду інших.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки (Шалай) ОСОБА_1 № НОМЕР_4 із якої вбачається наступне:

- з 15.07.1985 року прийнята на посаду вулканізатора типографії і граверної майстерності канцелярії штабу округу;

- з 01.09.1993 року переведена на посаду складач вручну типографії і граверної майстерності;

- 01.03.2001 року позивачці присвоєно 5 кваліфікаційний розряд;

- з 07.07.2002 року прийнята на посаду складача ручним способом 5 розряду (шкідливих умов праці) граверної майстерності штабу Зах. ОК;

- з 16.12.2002 року переведена на посаду складача вручну 5 розряду (шкідливих умов праці) друкарні та граверної майстерності штабу Зах. ОК;

- з 01.10.2005 року звільнена з роботи у зв`язку з переведенням у в/ч НОМЕР_2 ;

- з 01.10.2005 року прийнята складачем ручним способом 5 розряду гравірувальної майстерні по виготовленню печаток і штампів зі шкідливими умовами праці переводом зі штабу Західного оперативного командування;

- 20.01.2006 року позивачці підтверджено V кваліфікаційний розряд;

- з 01.11.2005 року переведена складачем ручним способом;

- 09.02.2007 року позивачці підтверджено V кваліфікаційний розряд;

- 24.12.2007 року позивачці підтверджено V кваліфікаційний розряд;

- 22.12.2009 року позивачці підтверджено V кваліфікаційний розряд;

- 05.01.2011 року позивачці підтверджено V кваліфікаційний розряд;

- 31.01.2014 року звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією (розформуванням) військової частини НОМЕР_2 .

Також на підтвердження трудової діяльності на посаді складача ручним способом та вулканізатора позивачка долучила ряд довідок.

Так, згідно довідки Територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України, від 21.12.2023 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнято на роботу складачем ручним способом 5 розряду граверувальної майстерності по виготовленню печаток: штампів зі шкідливими умовами праці з 01 жовтня 2005 року. Також у довідці вказано, що в наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31 січня 2014 року № 20, складача РС (не розшифровано) працівника ЗСУ ОСОБА_1 , звільнено з роботи 31 січня 2014 року у зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_2 п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також у довідці Територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України, від 21.12.2023 року, судом встановлено, що в наказі по управлінню Прикарпатського військового округу (по стройовій частині) від 15 липня 1985 року № 82, ( ОСОБА_2 прийнято на роботу в типографію на посаду вулканізатора, та звільнено ОСОБА_1 з 01 вересня 1993 року.

В матеріалах справи наявний наказ військової частини від 25.12.2006 року № 74 «Про проведення атестації робочих місць за умови праці граверної майстерності і підтвердження права працівників на доплати, додаткові відпустки, пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2» та висновок №1600 про результати експертизи якості атестації робочих місць за умови праці у військовій частині № НОМЕР_5 , в певні періоди роботи позивачки.

Так, згідно Переліку робочих місць, професій, посад, які атестовані за умови праці і працівників яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах зазначено, найменування структурного підрозділу граверна майстерня в/ч НОМЕР_2 , у розділі найменування професій і код за штатним розписом складник вручну, вулканізаторник; у розділі найменування професій встановлених у відповідності з ДК-003-95, ЗКППТР КП-7341.2 ЗКППТР-14792 ЄТКД 59; КП 8231.2 ЗКППТР- 11495 ЄТКД-59; у графі номер робочого місця (аналогічних робочих місць) - № 2; у графі номер, назва підрозділу, позиції найменування професій згідно із списком № 2- Список № 2 ХХУ Поліграфічне і копіювальне виробництва 14792; Список № 2 ХХУ Поліграфічне і копіювальне виробництва 11495.

У постановах від 07.03.2018 по справі №233/2084/17, від 16.05.2019 по справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 по справі №577/2688/17 від 31.03.2020 по справі №446/656/17, від 21.05.2020 по справі №550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (надалі - Порядок №18-1, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. (п.1 Порядку № 18-1)

Згідно з пунктом 2 Порядку № 18-1, його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Відповідно до пунктів 3, 4, 6 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основними завданнями Комісії є зокрема розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 18-1, рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку № 18-1, Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Статтею 62 Закону №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Суд зазначає, основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, тому для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи з 15.07.1985 по 31.08.1993 та з 01.09.1993 по 31.01.2014) містять не повні дані, неточності, неправдиві або недостовірні відомості та/або взагалі не містять відповідних відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивачка не працювала або її період роботи не відповідає дійсності, чи записи у трудовій книжці позивачки стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.

Натомість, суд вважає, що відмова у зарахуванні спірного періоду роботи позивачки (з 15.07.1985 по 31.08.1993 та з 01.09.1993 по 31.01.2014) до пільгового стажу через відсутність рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, що визначено Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, носить формальний характер.

З довідки Військової частини НОМЕР_6 судом встановлено, що оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не є правонаступником Прикарпатського військового округу ні Західного оперативного командування. Інформація щодо позивачки відсутня в оперативному командуванні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У довідці також зазначено, що при розформуванні військових частин управлінь, всі документи здаються до Галузевого архіву. Правонаступником оперативного командування був ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право:

отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 101 Закону № 1788-XII що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Проте, жодних доводів та/або належних та допустимих доказів на їх підтвердження щодо вчинення відповідачем дій в межах наведених повноважень у законодавчо встановлений спосіб з отримання відомостей, необхідних для виконання відповідачем функцій, передбачених Законом № 1058-IV та іншими законами України, тощо відповідачем суду не наведено та/або надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 29 квітня 2024 року № 25, а тому таке підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивачки про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із заявою про призначення пенсії - 22.04.2024 року, із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 15.01.1985 року по 31.08.1993 року на посаді вулканізатора та з 01.09.1993 року по 31.01.2014 року на посаді складача ручним способом, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо вирішення питання про призначення пенсії та про зарахування стажу має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, який відмовив у призначенні пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23 .

В той же час, обчислення пільгового стажу належить до виключної компетенції пенсійного органу.

Крім того, суд зазначає, що періоди роботи позивачки за посадами віднесеними до списку № 2 обраховуються роками, місяцями і днями, відтак їх належить сумувати для встановлення загального пільгового періоду роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Дані повноваження належать пенсійному органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу, а здійснення обрахунку стажу відноситься до виключних повноважень пенсійного органу, то суд не вправі зобов`язувати пенсійний орган зараховувати до стажу роботи позивача період з 15.07.1985 року по 31.08.1993 року на посаді вулканізатора та з 01.09.1993 року по 31.01.2014 року на посаді складача ручним способом до пільгового стажу роботи за Списком №2. Тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість і передчасність прийнятого оскаржуваного рішення про відмову в призначенні позивачці пенсії, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправним та скасування вказаного рішення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як орган, який прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10 м. Львів, 79016; РНОКПП 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 25 від 29.04.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2024 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду..

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 807 (вісімсот сім) грн 47 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна