Справа № 320/29720/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2024 року № 320/29720/24

Київський окружний адміністративний суд у складі

головуючого - судді Леонтовича А.М.,

при секретарі судового засідання Замай А.О.,

за участю:

представників:

позивача: Зубцова О.О.

відповідача 2 Щекуна О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі №320/29720/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України (відповідач 1), Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України (відповідач 2)

третя особа - ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 7 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 04.06.2024;

- зобов`язати Міністерстві юстиції України призначити на новий розгляд скаргу на судового експерта ОСОБА_2 щодо вчинення нею дисциплінарних проступків у ході проведення товарознавчої експертизи та складання за її результатами висновку експерта від 19.02.2024 № 701.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позов мотивовано протиправністю оскаржуваного рішення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Також відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що на думка відповідача справу не належить розглядати за правилами админістративного судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі, вважає, що вказане клопотання не ґрунтується на нормах процесуального права..

Представник відповідача підтримав заявлене клопотання про закриття провадження по справі із наведених у ньому підстав.

II. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено ОСОБА_2 до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Призначено судове засідання на 24 жовтня 2004 року о 14.00 год.

25.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про закриття провадження у справі.

25.11.2024 суд ухвалив у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі відмовити (проголошено вступну та резолютивну частину ухвали).

III. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Підставою для подання позову стало, порушення в рішенні ЦЕКК від 04.06.2024 № 7 принципу обґрунтованості, у зв`язку із не наданням належної правової оцінки всім доводам викладеним у зверненні адвоката АО «Defensores» Бабікова О.П. в інтересах ОСОБА_1 від 10.05.2024 № 202/1 (вхідний № 84558-33-24 від 13.05.2023 щодо порушення законодавства судовим експертом

Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Одеській області, за процесуальним керівництвом Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000062 від 16.11.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, 13.03.2024 року підозру у вищевказаному кримінальному провадженні пред`явлено ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У рамках кримінального провадження судовим експертом Радзієвською О.О. проведено товарознавчу експертизу, за результатами якої отримано висновок експертів №701 від 19.02.2024.

Проаналізувавши вказаний висновок експерта виявлено ряд порушень нормативно-правових актів України, якими регулюється порядок проведення судових експертиз та підготовка висновку за її результатами.

12.06.2024 року за місцем здійснення адвокатської діяльності надійшло рішення № 7 від 04.06.2024 дисциплінарної палати Центральної експертно кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно судового експерта ОСОБА_2 .

Вважаючи протиправними накази відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

За змістом статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

VІ. Оцінка суду

Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження у відповідачем зазначено, що підставою для подання позову стало, на думку позивача, порушення в рішенні ЦЕКК від 04.06.2024 № 7 принципу обґрунтованості, у зв`язку із не наданням належної правової оцінки всім доводам викладеним у зверненні адвоката АО «Defensores» Бабікова О.П. в інтересах ОСОБА_1 від 10.05.2024 № 202/1 (вхідний № 84558-33-24 від 13.05.2023 (далі Звернення) щодо порушення законодавства судовим експертом.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначає, що гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах. З`ясування цієї обставини має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частина перша статті 4 КАС України). Водночас, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів. 3 Таким чином, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 9901/415/18.

Особа реалізує своє право на звернення зі скаргою з моменту подання такої скарги. Право на скаргу кореспондує обов`язок відповідного органу розглянути скаргу, вирішити її і повідомити заявника про результат. Невиконання цих обов`язків порушує право особи на скаргу, яке може бути захищене в порядку адміністративного судочинства. Водночас, право на скаргу не включає в себе право на задоволення скарги. Не усі скарги є обґрунтованими і не усі обґрунтовані скарги потребують саме такого реагування, яке вимагає заявник. Характер реагування на скаргу визначається органом, який її розглядає, у межах повноважень, визначених законом. Заявник може залишитися не задоволений результатом розгляду скарги. Проте, це не свідчить про протиправність дій, пов`язаних із розглядом скарги, і порушення прав та інтересів заявника з боку суб`єкта владних повноважень.

За встановлених судом обставин суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивач не має права на оскарження рішення № 7 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 04.06.2024, оскільки позивач не є стороною дисциплінарного провадження, а її права не порушені зазначеним актом індивідуальної дії, через таке.

Суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Одеській області, за процесуальним керівництвом Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000062 від 16.11.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, 13.03.2024 року підозру у вищевказаному кримінальному провадженні пред`явлено ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У рамках кримінального провадження судовим експертом Радзієвською О.О. проведено товарознавчу експертизу, за результатами якої отримано висновок експертів №701 від 19.02.2024.

Суд наголошує, що оскаржуване рішення № 7 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 04.06.2024 прийнято за результатом розгляду скарги позивача. При цьому підставою для подання даного позову стало, порушення на думку позивача в рішенні ЦЕКК від 04.06.2024 № 7 принципу обґрунтованості, у зв`язку із не наданням належної правової оцінки всім доводам викладеним у зверненні адвоката АО «Defensores» Бабікова О.П. в інтересах ОСОБА_1 від 10.05.2024 № 202/1 щодо порушення законодавства судовим експертом.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, з аналізу матеріалів справи судом встановлено, що позовна заява подана позивачем у зв`язку із незгодою позивача із оскаржуваним рішенням, яке винесене за результатом розгляду скарги позивача на висновок експерта у кримінальному провадженні щодо позивача, отже стосується прав позивача.

Суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі передбачених статтею 238 КАС України,

Тому, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 143, 238, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання Міністерства юстиції України - відмовити.

2. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі..

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Леонтович А.М.

Повний текст судового рішення виготовлено 02.12.2024.