Справа № 815/587/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/587/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Державної інспекції архітектури та містобудування України (; 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено про те, що посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, відповідно до Порядку № 553, на підставі направлення для проведення позапланового заходу № 905 від 23.06.2017 року, та на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 року № 976, звернення Прокуратури Одеської області № 05/1-1435 вих. 17 від 16.06.2017 року, в присутності ОСОБА_1 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті з будівництва складу за адресою: 2-й км піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області.

Під час перевірки з виїздом на місце за адресою: 2-й км піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області встановлено, що на території Тузлівської сільської ради, за межами населеного пункту с. Лебедівка, за адресою: 2-й км. піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області, розташована земельна ділянка державної власності загальної площею 0,5688 га, яка надана в довгострокове (25 років), платне користування ФОП ОСОБА_2 (договір оренди № 3353 від 27.06.2007 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37695656 від 18.05.2015. Кадастровий № :01:003:0004). Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно-пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом), яку ОСОБА_2 здав в суборенду частку вище вказаної земельній ділянки, площею 0,2000 га ФОП ОСОБА_1 (Договір суборенди частини земельної ділянки № 1 від 20.02.2015 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 38257391 від 28.05.2015, бланк ЕЕО 029104). Будь-якої проектної або правоустановчої документації на нерухоме майно (нежитлові будівлі) на час перевірки не надано. Об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI).

Під час виїзду на місце за вище вказаною адресою, та у ході подальшої перевірки встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 самовільно здійснила нове будівництво нежитлової будівлі складу (бескаркасного металевого ангару), а саме: улаштовано монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11 м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з метало профілю, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), а також здійснюється експлуатація об`єкту будівництва, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку, чим порушено: п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п.5, п.13 «Порядку виконання будівельних робіт» затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011р., п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого Постановою КМУ №461.

За результатами перевірки, враховуючи надані документи встановлено, що на земельній ділянці, наданої для рибогосподарських потреб за адресою: 2-й км. піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка. Татарбунарського району Одеської області, фізичної особою - підприємцем ОСОБА_1 виконані будівельно-монтажні роботи з нового будівництва складу без отримання будь-якого документу дозвільного характеру, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено: п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5, п.13 «Порядку виконання будівельних робіт» затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011р та здійснюється експлуатація закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію, чим порушено: ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого Постановою КМУ № 461.

За результатами перевірки складено акт № 905 від 11.08.2017 року; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.08.2017 року щодо виконання будівельно-монтажних робіт з нового будівництва складу без отримання будь-якого документу дозвільного характеру; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.08.2017 року щодо здійснення експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію; видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11.08.2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 10.10.2017 року.

Як переконує позивач, всі вищевказані документи ОСОБА_1 отримано, про свідчить її особистий підпис у складених документах.

З отриманого відповідачем протоколу від 11.08.2017 року їй було відомо про час та дату розгляду справи у приміщенні Департаменту, однак на розгляд справи вона не з`явилася.

На підставі зазначених документів посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 147/1015-01/11-7503 від 18.08.2017, згідно якої ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 60624 грн.

Також, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 148/1015-01/11-7504 від 18.08.2017, згідно якої ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення , передбаченого п.2 ч.2 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф в розмірі 60624 грн.

Зазначені постанови було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку, про що є відповідні відмітки у постановах, та отримані відповідачкою 18.09.2017 року, згідно з повідомленням про вручення.

У подальшому, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту проведено перевірку виконання вимог припису від 11.08.2017 року.

За результатами перевірки встановлено, що вимога припису від 11.08.2017 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил не виконана, щодо усунення порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін до 11.10.2017 року та щодо приведення земельної ділянки привести у початковий вигляд, що є порушенням п. 3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 14 Постанови КМУ № 553 від 23.05.2011 р «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

За результатами перевірки складено акт № 1353 від 26.10.2017 року; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.10.2017 року; видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.10.2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 26.11.2017 року.

Як переконує позивач, вищевказані документи ОСОБА_1 отримано, про що свідчить її особистий підпис у складених документах.

На підставі зазначених документів посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 181/1015-05/1-10541 від 09.11.2017, згідно якої ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф в розмірі 25260,00 грн.

З огляду на вищевказані обставини, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до суду з даним позовом про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті, посилаючись на положення ст. 376 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Ухвалою суду від 19.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20.03.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі № 815/587/18. Провадження по справі № 815/587/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/17611/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної Архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2018 року у справі №522/17611/17 задоволено позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.08.2018 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2018 року скасовано, а справу №522/17611/17 направлено на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі №522/17611/17, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності №147/1015-01/11-7503 від 18.08.2017 року; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Для розгляду питання про поновлення провадження по справі №815/587/18 призначено судове засідання на 24.09.2024 року о 12:15 год.

У судове засідання, призначене на 24.09.2024 року о 12:15 год., у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №22, учасники справи не з`явились.

Ухвалою суду від 24.09.2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.09.2024 року допущено заміну позивача по справі з Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на Державну інспекцію архітектури та містобудування України (; 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26). Розгляд адміністративної справи № 815/587/18 розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.10.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.

Доводи відзиву мотивовані тим, що відповідач не погоджується з діями суду щодо заміни позивача по справі з Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на Державну інспекцію архітектури та містобудування України. Відповідач вважає, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, оскільки ДІАМ не є уповноваженим органом на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єкту будівництва відповідача, тому провадження у справі слід було закрити у зв`язку із ліквідацією позивача і створенням нового органу ДІАМ, який не є правонаступником ліквідованої ДАБІ.

Судове засідання, призначене на 15.10.2024 року, було відкладено на 22.10.2024 року о 10:00 год.

18.10.2024 року за вх. №ЕС/54574/24 від представника позивача надійшла заява, в якій остання просила розгляд справи № 815/587/18 здійснювати за участі представника Державної інспекції архітектури та містобудування України Бабій Алли Андріївни у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Електронного суду з використанням власних технічних засобів (дані для пошуку: електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою суду від 21.10.2024 року задоволено заяву представника Державної інспекції архітектури та містобудування України про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Надано можливість представнику Державної інспекції архітектури та містобудування України приймати участь у судових засіданнях по справі №815/587/18 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою суду від 22.10.2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

14.11.2024 року від представника Державної інспекції архітектури та містобудування України надійшли додаткові письмові пояснення, згідно яких підтримані позовні вимоги про знесення об`єкту будівництва нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованого на монолітному залізобетонному фундаменті, що знаходиться за адресою: 2-й км піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Білгород-Дністровського (Татарбунарського району), Одеської області за власний рахунок відповідача.

Щодо доводів відповідача про те, що ДІАМ не є уповноваженим органом на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єкту будівництва, у поясненнях зазначено, що ДІАМ є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду щодо об`єктів будівництва, розташованих в межах/за межами села Лебедівка Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Згідно матеріалів справи, на час виникнення спору відповідач ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору суборенди частини земельної ділянки №1 від 20.02.2015 року була суборендарем частини земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території 2-го кілометру Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області згідно з планом поділу земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0004. Цей договір укладений на строк дії основного договору оренди землі (до 27 червня 2032 року).

19.06.2017 року за вхід. №2837 на адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надійшов лист прокуратури Одеської області від 16.06.2017 року №05/1-1435вих17, відповідно до якого ОСОБА_1 використовується земельна ділянка, площею 0,2000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 км піщаної коси Чорного моря, для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно-пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом. З інформації Департаменту ДАБІ в Одеській області (лист № 05/1-4153 під 22.04.2015) вбачається, що ОСОБА_1 проведено роботи з будівництва споруд на території вказаної земельної ділянки. Разом з тим, згідно листа Департаменту ДАБІ в Одеській області від 29.05.2017 № 1015-05/1-5033, у Єдиному державному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутні дані щодо видачі (реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на земельній ділянці розташованій за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Лебедівка, 2-й км піщаної коси Чорного моря. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що вбачаються ознаки самовільного будівництва та експлуатації ОСОБА_1 об`єктів нерухомого майна на території земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, направлено дану інформацію для відповідного реагування.

У період з 07.08.2017 року по 11.08.2017 року посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 року № 976 та направлення для проведення позапланового заходу № 905 від 23.06.2017 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті з будівництва складу за адресою: 2-й км піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області.

За результатами перевірки складений Акт за результатами позапланового заходу державного нагляду (контрою) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 905 від 11.08.2017 року, у якому зазначено, що перевірку проведено у присутності ОСОБА_1 , якою підписано цей акт з відміткою про отримання його примірнику 11.08.2017 року.

Актом № 905 від 11.08.2017 року зафіксовано виявлене порушення, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п.5, п.13 «Порядку виконання будівельних робіт» затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011р., п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою КМУ №461.

Детальний опис виявленого порушення: на території Тузлівської сільської ради, за межами населеного пункту с. Лебедівка, за адресою: 2-й км. піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області, розташована земельна ділянка державної власності загальної площею 0,5688 га, яка надана в довгострокове (25 років), платне користування ФОП ОСОБА_2 (договір оренди № 3353 від 27.06.2007 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37695656 від 18.05.2015. Кадастровий № :01:003:0004. Цільове призначення земельній ділянці - для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно- пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом), який здав в суборенду частку вище вказаної земельній ділянки, площею 0,2000 га ФОП ОСОБА_1 (Договір суборенди частини земельної ділянки № 1 від 20.02.2015 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 38257391 від 28.05.2015, бланк ЕЕО 029104). Будь-яка проектна або правоустановча документація на нерухоме майно (нежитлові будівлі) на час перевірки не надана. Об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI).

Під час виїзду на місце за вище вказаною адресою, та у ході подальшої перевірки враховуючи наявні, надані та пред`явлені під час перевірки документи встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 самовільне здійснила нове будівництво нежитловий будівлі складу (безкаркасного металевого ангару), а саме: облаштоване монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з металопрофіля, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), а також здійснюється експлуатація об`єкту будівництва, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку, чим порушено: п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п.5, п.13 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011р., п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461.

11.08.2017 року за результатами перевірки посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо виконання будівельно-монтажних робіт з нового будівництва складу без отримання будь-якого документу дозвільного характеру, яким призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 18.08.2017 року 11 год. 30 хв. у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Також 11.08.2017 року за результатами перевірки посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо здійснення експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області видано ФОП ОСОБА_1 Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11.08.2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 10.10.2017 року.

18.08.2017 року за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме Акту перевірки № 905 від 11.08.2017 року, припису від 11.08.2017 року, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 147/1015-01/11-7503 від 18.08.2017, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 60624,00 грн.

Також, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 148/1015-01/11-7504 від 18.08.2017, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 60624,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржені постанови про накладення штрафу № 147/1015-01/11-7503 від 18.08.2017 року та №148/1015-01/11-7504 від 18.08.2017 року у судовому порядку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2018 року по справі № 522/17610/17 скасовано постанову № 147/1015-01/11-7503 від 18.08.2017 року, яка видана головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі В.П. відносно ОСОБА_1 . Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі №522/17611/17, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності №147/1015-01/11-7503 від 18.08.2017 року; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У період з 16.10.2017 року по 26.10.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 року № 976 та направлення для проведення позапланового заходу від 29.09.2017 року № 1353, проведено позапланову перевірку виконання відповідачем вимог припису від 11.08.2017 року.

За результатами перевірки складений Акт за результатами позапланового заходу державного нагляду (контрою) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 1353 від 26.10.2017 року.

Актом № 1353 від 26.10.2017 року зафіксовано виявлене порушення, а саме: п. 3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 14 Постанови КМУ № 553 від 23.05.2011 р «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», а саме: за результатами перевірки, у присутності забудовника ОСОБА_1 , встановлено, що вимога припису від 11.08.2017 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил не виконана, а саме в частині: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

26.10.2017 року за результатами перевірки посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 09.11.2017 року 11 год. 30 хв. у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області видано ФОП ОСОБА_1 Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.10.2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 26.11.2017 року, а саме: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 30 денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

09.11.2017 року за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме Акту перевірки № 1353 від 26.10.2017 року, припису від 26.10.2017 року, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 181/1015-05/1-10541 від 09.11.2017, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 25260,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржено постанову про накладення штрафу № 181/1015-05/1-10541 від 09.11.2017 року у судовому порядку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року у справі № 522/22590/17, що набрала законної сили 11.03.2019 року, залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) про скасування постанови №181/1015-05/1-10541 від 09.11.2017 року, яка видана головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області Терзі В.П.

На підставі викладеного та у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог щодо усунення порушення містобудівного законодавства України або приведення земельної ділянки у початковий вигляд, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до суду з даним позовом про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті, посилаючись на положення ст. 376 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до приписів ч. 2, ч. 5 ст. 46 КАС України, суб`єкт владних повноважень є позивачем у справі, коли право звернення до суду надано йому законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабіну Міністрів України від 09.07.2014 №294 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно п. 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, одним із основних завдань Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до підпунктів 2, 3, 5, 6-11, 15-16 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- проводить перевірки: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; дотримання порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також здійснення заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації; законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; додержання суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- видає обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об`єктами нагляду; усунення порушень ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону;

- отримує повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, здійснює внесення змін до них, а також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення;

- видає дозволи на виконання будівельних робіт, повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт;

- приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати або відмовляє у їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію);

- веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр);

- розглядає в порядку нагляду рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації (без права реєстрації декларацій), рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт (без права видачі дозволу), рішення про відмову у видачі сертифіката (без права видачі сертифіката);

- забороняє за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

- здійснює контроль за виконанням виданих приписів у визначених законодавством випадках; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Порядок реалізації повноважень ДАБІ України щодо знесення самочинного будівництва визначено у спеціальному законі.

Закон України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закон України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

З огляду на вказані повноваження, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи судом здійснено заміну позивача по справі.

На підставі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 06.03.2023 року до реєстру внесено запис №026047267 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. № 1340 «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду» утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Затверджено Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Згідно пунктів 1-3 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340, Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. ДІАМ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Положенням. Основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

ДІАМ є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства та фінансується за рахунок коштів державного бюджету (пункт 14 Положення).

Відповідно до Згідно пункту 3 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 7 вказаного Положення, ДІАМ здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, функції і повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України (), як сторони по справі, що ліквідується, перейшли до Державної інспекції архітектури та містобудування України ().

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

На підставі викладеного, правонаступником припиненої Державної архітектурно-будівельної інспекції України () у спірних правовідносинах є Державна інспекція архітектури та містобудування України ().

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Вказаним спростовуються доводи відзиву про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, оскільки ДІАМ не є уповноваженим органом на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, отже відповідач не погоджується з діями суду щодо заміни позивача по справі з Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Суд також зазначає, що вказане питання вирішене ухвалою суду від 24.09.2024 року, яка набрала законної сили, та підлягала оскарженню.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані зі знесенням об`єктів самочинного будівництва, регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Статтею 38 Закон України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Питання щодо співвідношення положень ст. 376 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і їх застосування під час розгляду спорів про перебудову або знесення об`єктів самочинного будівництва було предметом дослідження судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 Верховним Судом було сформульовано правові висновки, відповідно до яких правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, ст. 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог ДАБК з урахуванням зазначених правових висновків Верховного Суду, суд враховує, що позивач у якості підстав для зобов`язання відповідача знести самочинно збудовані об`єкти посилається на таке.

Так, перевіркою встановлено, що на земельній ділянці з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно-пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом), площею 0,2000 га, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , яка орендує (суборенда) цю ділянку, самовільне здійснила нове будівництво нежитлової будівлі складу (безкаркасного металевого ангару), а саме: облаштоване монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з металопрофіля, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), а також здійснюється експлуатація об`єкту будівництва, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку, чим порушено: п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п.5, п.13 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011р., п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461. Будь-яка проектна або правоустановча документація на нерухоме майно (нежитлові будівлі) на час перевірки не надана. Об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI).

Стаття 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає підстави виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва (ч. 2 ст. 34 Закону).

Як передбачено ч. 5 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності з ч.ч. 6-7 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, а також відомості про клас наслідків (відповідальності) об`єкта, замовника та підрядників розміщуються на відповідному стенді, який встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них).

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Як передбачено ч. 8 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами позивача виявлені порушення відповідачем п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п.5, п.13 «Порядку виконання будівельних робіт» затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011р., п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою КМУ №461.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області видано ФОП ОСОБА_1 Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11.08.2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 10.10.2017 року.

Припис від 11.08.2027 року передбачає варіанти поведінки відповідача: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

У період з 16.10.2017 року по 26.10.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області проведено позапланову перевірку виконання відповідачем вимог припису від 11.08.2017 року.

За результатами перевірки складений Акт № 1353 від 26.10.2017 року, яким зафіксовано виявлене порушення, а саме: п. 3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 14 Постанови КМУ № 553 від 23.05.2011 р «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», а саме встановлено, що вимога припису від 11.08.2017 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил не виконана, а саме в частині: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

Вирішуючи спір у цій справі, судом встановлено, що відповідач здійснила нове будівництво нежитлової будівлі складу (безкаркасного металевого ангару), а саме: облаштоване монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з металопрофіля, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), а також здійснювала експлуатацію об`єкту будівництва, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку.

У постанові від 29.01.2020 по справі №822/2149/18 Верховний Суд сформував правовий висновок проте, що обов`язковому знесенню об`єкт будівництва підлягає у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. В усіх інших випадках знесенню передує встановлення можливості перебудови об`єкта будівництва.

Вказані висновки є релевантними до спірних правовідносин.

Окрім того, приписи позивача про усунення порушень будівельного законодавства відповідачем проігноровані та не виконані.

При цьому, вимога припису від 11.08.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил передбачає варіанти поведінки відповідача: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

Крім того, цей припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 11.08.2017 року є чинним та обов`язковими до виконання для відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснила будівництво та експлуатацію без документів, що дають право на це, та не виконала вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення, у т.ч. привести земельну ділянку у початковий вигляд.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18, від 03 березня 2021 року у справі №826/13266/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил, доказів самостійного усунення цих порушень відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги Державної інспекції архітектури та містобудування України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь Державної інспекції архітектури та містобудування України, яка у спірних правовідносинах діє, як суб`єкт владних повноважень, не здійснюється. Інші судові витрати не заявлені.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у відпустці та відрядженні, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 02 грудня 2024 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної інспекції архітектури та містобудування України (; 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти - задовольнити.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук