Справа № 280/2123/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2024 року

м. Київ

справа №280/2123/23

адміністративне провадження №К/990/42499/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Сердюка Романа Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (далі - відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2,), Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (далі - відповідач 3), в якій, з урахуванням уточненого позову, позивач просив:

- визнати протиправним накладення 16 липня 2022 року відповідачами стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну в усній формі з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16 липня 2022 року стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну як такого що накладене в усній формі;

- визнати протиправним накладення 16 липня 2022 року відповідачами стягнення на позивача за низьку виконавську дисципліну без проведення службової перевірки та складання доповідної записки з внесенням відповідного запису у розділ II Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16 липня 2022 року стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну як такого що накладене без проведення службової перевірки та складання доповідної записки з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів, які не довели до відома позивача інформацію його про притягнення до відповідальності у частині що його стосується під підпис із зазначенням дати доведення про «Догану» накладену відповідачами на позивача 16 липня 2022 року за проступок вчинений 15 липня 2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправною «Догану» накладену відповідачами на позивача 16 липня 2022 року за проступок вчинений 15 липня 2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- зобов`язати відповідачів виключити з розділу II. Стягнення службової картки позивача, протиправні відомості про накладення 16 липня 2022 року дисциплінарного стягнення «Догана» за проступок вчинений 15 липня 2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року закрито провадження в адміністративній справі № 280/2123/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , військової частини НОМЕР_1 , Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - в частині позовних вимог, заявлених до Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а саме:

- визнати протиправним накладення 16 липня 2022 року Командиром 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну в усній формі з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправними дії Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16 липня 2022 року стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну як такого що накладене в усній формі;

- визнати протиправним накладення 16 липня 2022 року Командиром 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 стягнення на позивача за низьку виконавську дисципліну без проведення службової перевірки та складання доповідної записки з внесенням відповідного запису у розділ II Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправними дії Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16 липня 2022 року стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну як такого що накладене без проведення службової перевірки та складання доповідної записки з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправною бездіяльність Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який не довів до відома позивача інформацію його про притягнення до відповідальності у частині що його стосується під підпис із зазначенням дати доведення про «Догану» накладену відповідачами на позивача 16 липня 2022 року за проступок вчинений 15 липня 2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправною «Догану» накладену Командиром 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на позивача 16 липня 2022 року за проступок вчинений 15 липня 2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- зобов`язати Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 виключити з розділу II. Стягнення службової картки позивача, протиправні відомості про накладення 16 липня 2022 року дисциплінарного стягнення «Догана» за проступок вчинений 15 липня 2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року в адміністративній справі № 280/2123/23 залишено без змін.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

06 листопада 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Сердюка Романа Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , в якій представник скаржника просив скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Так, в касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункти 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України висновок суддів попередніх інстанцій про відому у задоволенні позову зроблений без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року у справі № 905/1391/19 про відповідальність роботодавця за шкоду завдану під час виконання працівником трудових (службових) обов`язків.

При цьому, суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.

Разом з тим, скаржником не зазначено норму права, яку застосовано судами попередніх інстанцій без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.

При цьому необхідно виходити з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Посилаючись на неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, заявник не наводить обґрунтування, які б свідчили про подібність правовідносин у цій справі та у справі, у якій Верховним Судом були зроблені висновки.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також у касаційній скарзі скаржник вказує пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, стосовно тлумачення та правомірності застосування частини першої статті 1172 ЦК України до випадку завдання шкоди незаконним притягненням військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності у період проходження військової служби.

Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Доводи касаційної скарги в контексті наявності/відсутності передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України підстави переважно зводяться здебільшого до оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Тож, саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Аналізуючи зміст касаційної скарги, Судом установлено, що заявником викладено суть спору у вказаній справі, обставини справи та фактично висловлено незгоду із прийнятим рішенням судом апеляційної інстанції. Проте, заявник, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та стверджуючи про відсутність правового висновку Верховного Суду, не конкретизує, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду та як відповідні норми права необхідно застосовувати, на думку, скаржника, а також не обґрунтував необхідність такого висновку у взаємозв`язку з посиланням на обставини справи, які можливо, на думку скаржника, мають певну своєрідність.

З огляду на викладене Суд уважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Окрім того, у касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Доводи скаржника у цій частині не доведені у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другою, третьою статті 353 КАС України.

За таких обставин Суд уважає, що скаржником не наведено належного обґрунтування можливості касаційного оскарження рішення суду з підстави, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом із тим, доводи скаржника зводяться до часткового опису обставин справи, цитування норм законодавства, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Сердюка Романа Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк

Л.О. Єресько

В.М. Соколов ,

Судді Верховного Суду