Справа № 601/3417/24
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/3417/24
Провадження № 2-а/601/72/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строків на оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 535 від 25.07.2024 та закриття провадження по справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 25.07.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП.

У поданій заяві позивач посилається на те, що 25.07.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гри. Відповідно до даної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 установив, що 21 липня 2024 року ОСОБА_1 близько 12 год. 30 хв. було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №7 за адресою: АДРЕСА_1 , де під час звіряння військово-облікових даних відповідно до Указу Президента України № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", згідно частини 7, 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та пункту 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 була вручена повістка № 36/7 від 21.07.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення військово-облікових даних на особливий період, та проходження військово-лікарської комісії до 18:00 години 21.07.2024.

Для встановлення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 було видано направлення для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якої він відмовився, мотивуючи це тим, що відсутні його медичні документи.

За даним фактом відносно нього було складено Акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків.

Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність. У вступній частині постанови № 535 від 21.07.2024 його дії кваліфікують за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, проте в описовій та резолютивній частині ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 грн. Виходячи з викладеного позивач вважає, що його притягнено, згідно оскаржуваної постанови за частиною 2 статті 210-1 КУпАП. Як вбачається із оскаржуваної постанови, суть адміністративного правопорушення полягала у тому, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому не додано доказів про те, що протягом року він був притягнутий до відповідальності за частиною 1 статті 210-1 КУпАП.

Крім того, диспозиція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Однак, жодних підтверджуючих документів щодо повторності вчинення такого правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано не було. Також просив поновити строк на оскарження, оскільки про наявність оскаржуваної постанови взнав лише 31.10.2024, коли ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Відповідач не надсилав йому копію постанови.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність. Позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

На адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.07.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно постанови, 21 липня 2024 року ОСОБА_1 близько 12 год. 30 хв. було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №7 за адресою: АДРЕСА_1 , де під час звіряння військово-облікових даних відповідно до Указу Президента України № 65/2022 „Про загальну мобілізацію, згідно частини 7, 10 статті 1 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та пункту 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУкраїни від 30.12.2022 №1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 була вручена повістка № 36/7 від 21.07.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення військово-облікових даних на особливий період, та проходження військово-лікарської комісії до 18:00 години 21.07.2024.

Для встановлення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 було видано направлення для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якої він відмовився, мотивуючи це тим, що відсутні його медичні документи.

За даним фактом відносно нього було складено Акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків.

В постанові немає підписів позивача про ознайомлення з правами особи відносно якої розглядається справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити:найменування органу(прізвище,ім`я та по батькові,посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові(за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин,установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта,що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

За ч. 1 ст. 210-1 КУпАП наступає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн. - 11900 грн).

Судом встановлено, що 25.07.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 535 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Також, судом встановлено, що в оскаржуваній постанові немає посилання на те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, тобто кваліфікуючу ознаку повторності вчиненого правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем повторно Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , 605 гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Головуючий: І. А. Коротич