Справа № 520/23451/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

03 грудня 2024 р. Справа № 520/23451/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по адміністративній справі №520/23451/24

за позовом ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач систему "Електронний суд" надіслав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 .

Копію заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надіслано відповідачу до його електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано 22.11.2024 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Проте, відповідачем не надано заперечень щодо суми понесених витрат на правничу допомогу та її зменшення, причин їх неподання не повідомлено, жодних клопотань щодо продовження строку їх подання до суду також не надано.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд питання про ухвалення додаткового рішення порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями ст. 139 КАС України передбачено стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 820/4263/17.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, необхідно врахувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у своїй постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копії наступних документів, що підтверджують понесення витрат на правову допомогу, а саме: копію договору про надання правничої допомоги №14/06 від 14.06.2024, копію додатку 1 від 10.08.2024 до договору про надання правничої допомоги № 14/06 від 14.06.2024, копію розрахунку витрат на правничу допомогу від 21.11.2024, копію акт приймання-передавання робіт (послуг) правничої (правової) допомоги від 21.11.2024, копію рахунку-фактури від 21.11.2024; копії квитанцій про сплату правничої допомоги на суму 13 000 грн.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Непомнющою Олександрою В`ячеславівною був укладений договір про надання правничої допомоги №14/06 від 14.06.2024 року, за умовами якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені Сторонами.

Відповідно до положень додатку 1 від 10.08.2024 до договору про надання правничої допомоги № 14/06 від 14.06.2024, сторони погодили наступне: « 1.1. За послуги передбачені п. 1.2 Договору, а саме: проведення консультації, аналіз правової ситуації, вивчення нормативно законодавчої бази, збір доказів для написання позовної заяви, підготовка та направлення адвокатських запитів, претензій, підготовка позовної заяви із відповідними додатками, підготовка відповіді на відзив, підготовка заяви про стягнення понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату винагороду (гонорар), розмір якої (го) визначений в сумі - 30 000 (тридцять тисяч), що оплачується за надані послуги, зміст яких відображається у відповідному Розрахунку та Акті приймання-передавання робіт (послуг), що надається Клієнту Адвокатом. Фактичний розрахунок (платіж) за роботу, яка є предметом Договору, проводиться в період часу - не пізніше 90 календарних днів з моменту прийняття рішення судом відповідної інстанції, в якій здійснюється представництво. 1.2. Встановити попередню оплату послуг у сумі 13 000 грн. з врахуванням розміру зазначеного п.1.1. цього Додатку.

Розрахунком витрат на правничу допомогу до Договору про надання правничої допомоги від 21.11.2024 року, визначено перелік виконаної роботи та те, що надана правнича допомога складає у розмірі 30 000 грн., а саме:

1) проведення консультацій з Клієнтом (позивачем у спорі) правового характеру, надання інформації щодо характеру спору та порядку розгляду відповідної категорії справ, в тому числі підготовка та надсилання адвокатського запиту до Військової частини НОМЕР_1 претензій до Військової частини НОМЕР_1 та Командування сухопутних військ ЗСУ - 5 000,00 грн.;

2) вивчення наданих Клієнтом документів, судової практики, нормативно - законодавчої бази, що покладається в основу захисту прав та інтересів Клієнта - 4 500,00 грн.;

3) підготовка тексту позовної заяви та відповідних додатків (з копіюванням та технічним оформленням документів) - 12 000,00 грн.;

4) підготовка відповіді на відзив поданого від Військової частини НОМЕР_1 - 5 000,00 грн.;

5) підготовка заяви про стягнення понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу з додатками, направлення заяви з додатками відповідачу - 3 500,00 грн.

Всього 30 000,00 грн.

Також, сторони договору 21.11.2024 підписали Акт приймання-передавання робіт (послуг) правничої (правової) допомоги за додатком 1 від 10.08.2024 до договору про надання правничої мдопомоги № 14/06 від 14.06.2024.

Адвокатом Непомнющою О.В. виставлено рахунок-фактуру від 21.11.2024 на суму 17 000 грн., враховуючи попередню оплату в сумі 13 000 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Також, згідно ч.2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 лютого 2022 року у справі №280/569/21, що враховується судом при вирішенні питання відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Також, Верховний Суд в постанові від 03 березня 2021 року у справі №640/18964/17 зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Копію заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надіслано відповідачу до його електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано 22.11.2024 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Проте, відповідачем не надано заперечень щодо суми понесених витрат на правничу допомогу та її зменшення, причин їх неподання не повідомлено.

В той час, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зі змісту норм ч.ч. 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд зазначає, що визначення в розрахунку витрат на правничу допомогу до Договору про надання правничої допомоги від 21.11.2024 року надання адвокатом такої послуги як підготовка заяви про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу з додатками, направлення заяви з додатками відповідачу (3 500,00 грн.), не може вважатися та не розглядається як надання правової (правничої) допомоги в рамках розгляду даної справи.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити:

1) додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, яка передбачена пп. 12 та 13 розділу XXXIV Порядку №260;

2) додаткову грошову винагороду у розмірі 20100 гривень за період з вересня 2023 року по червень 2024 року відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168;

3) оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років за період з листопада 2023 року по червень 2024 року, разом за 8 місяців;

4) щомісячну надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років згідно з рішенням МОУ від 01.02.2023 №2683/з за період з листопада 2023 року по червень 2024 року;

5) індексацію грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за період з вересня 2022 року по червень 2024 року;

6) добові витрати за час перебування військовослужбовця у відрядженні в сумі 193 009 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по даній справі адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 20100 гривень щомісяця за період з вересня 2023 року по травень 2024 року відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 20100 гривень щомісяця за період з вересня 2023 року по травень 2024 року відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Тобто, із заявлених шести позовних вимог судом задоволено задоволено лише одну - зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду. В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.

Враховуючи конкретні обставини справи, суть виконаних послуг в рамках договору про правову допомогу, кількість задоволених позовних вимог, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат на оплату послуг з професійної правничої допомоги 26 500,00 грн. (30000,00 грн. - 3500,00 грн. за подачу заяви про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу = 26 500,00 грн.) є надмірною.

З урахуванням принципу справедливості і незначної складності справи, обсягу опрацьованого адвокатом матеріалу, а також зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 3 000,00 грн.

Таким чином, заява позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 139, 241-243, 248, 252, 255, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по адміністративній справі №520/23451/24 - задовольнити.

Доповнити резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі №520/23451/24 абзацом наступного змісту:

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.Шевченко