Справа № 160/25213/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО- ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
18.09.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД» за кодом бюджетної класифікації 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» у сумі 16 029, 17 грн;
- зобов`язати Головне управління ДПС анулювати пеню в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД», за кодом бюджетної класифікації 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» у сумі 16 029, 17 грн.
25.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
27.09.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД» надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД»;
01.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД» про уточнення позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
ТОВ «ПІК «ВАД» сплатило податковий борг в сумі 17 317,00 грн., після цього з`явилась пеня в інтегрованій картці платника в сумі 16 029, 17 грн.
22.07.2024 року ТОВ «ПІК «ВАД» звернулось з заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області для отримання роз`яснень та надання детальних розрахунків з датами виникнення заборгованості по нарахуванню пені, що нарахована та обліковується в ІКП.
Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування пені в інтегрованій картці платника протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених Податковим кодексом України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.
Відповідно до абзацу першого пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
За приписами п.п.129.3.1 п. 129.3 ст.129 ПК України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Відповідно до п.п. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України пеня підлягала анулюванню як така, що нарахована після закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Тому, на підставі цього, можемо зазначити, що вся нарахована пеня підлягає анулюванню та скасуванню.
Нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, закінчується: у разі виявлення контролюючим органом факту несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) визначених податковим агентом сум податкових зобов`язань - у день сплати (погашення) податковим агентом цих сум податкових зобов`язань.
Положення Податкового кодексу України не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент коли розпочинається нарахування пені і закінчується.
Проте, аналіз норм Податкового кодексу України дозволяє дійти висновку, що вислів «за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків», вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України, необхідно розуміти як початок строку, визначеного Податковим кодексом України для нарахування пені, який у спірному випадку визначається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Іншого Податковим кодексом України не передбачено.
Тобто, початок строку для нарахування пені розпочався ще 20.09.2014 року, тому відповідно до цього Закону у статтю 129 ПК України включено п.129.9 наступного змісту: п.п.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України, пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню після закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.
Таким чином, пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач розпочав нарахування пені з 29.09.2014 року, тобто вважав, що саме з цього часу у нього виникло право нараховувати пеню платнику податків.
При цьому, станом на 19.07.2024 року (дату сплати податкових зобов`язань) минуло більше 1095 днів, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.
Посилання відповідача на положення Порядку №5 судом не прийнято до уваги, оскільки цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Порядок №5 не розкриває зміст вислову «за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків».
Нарахування пені врегульовано нормами Податкового кодексу України, а саме статтями 129, 130, які є пріоритетними та визначальними для таких правовідносин.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 29 червня 2021 року у справі №805/4625/16-а.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що 19.07.2024 нарахована пеня ІКП у сумі 16 029, 17 грн є протиправною, оскільки відповідачем порушено граничний термін нарахування такої пені а саме:
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування пені в сумі 16 029, 17 грн в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД.
При цьому, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити корегування даних інтегрованої картки позивача з оренди за землю шляхом виключення пені в сумі 16 029, 17 грн.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2422,40 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №4 від 18.09.2024 року.
З урахуванням положень статті 139 КАС України та відповідно до задоволених вимог, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в розмірі 1211,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені в сумі 16 029, 17 грн в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД».
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити корегування даних інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАД» з оренди за землю шляхом виключення пені в сумі 16 029, 17 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв