Справа № 260/5933/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2024 рокум. Ужгород№ 260/5933/24

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мандрик Владислав Володимирович в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), яким просить суд: 1. Визнати протиправною бездіяльність військової частина НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 06.05.2023 року по 11.05.2023 року, з 23.10.2023 року по 17.11.2023 року, з 19.12.2023 року по 09.02.2024 року, з 01.04.2024 року по 22.04.2024 року та пропорційно дням перебування у відпустках за станом здоров`я, рекомендованих довідками ГВЛК від 12.12.2023 року №4861 на 30 календарних днів; від 12.12.2023 року №4861 на 30 (тридцять) календарних днів; від 28.05.2024 №564 на 30 (тридцять) календарних днів, з урахування фактично виплачених сум. 2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 06.05.202 року по 11.05.2023 року, з 23.10.2023 року по 17.11.2023 року, з 19.12.2023 року по 09.02.2024 року, з 01.04.2024 року по 22.04.2024 року та пропорційно дням перебування у відпустках за станом здоров`я, рекомендованих довідками ГВЛК від 12.12.2023 року №4861 на 30 календарних днів; від 12.12.2023 року №4861 на 30 (тридцять) календарних днів; від 28.05.2024 року №564 на 30 (тридцять) календарних днів, з урахування фактично виплачених сум.

Позивач позовні вимоги щодо предмету даного адміністративного позову обґрунтовує тим, що внаслідок поранення, отриманого під час виконання службових обов`язків та захисту Батьківщини, перебував на довготривалому стаціонарному лікуванні та перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії через таке поранення. Відповідач протиправно, в порушення Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за №168 від 28.02.2022 не нарахував та не виплатив йому додаткову винагороду за період з 06.05.202 року по 11.05.2023 року, з 23.10.2023 року по 17.11.2023 року, з 19.12.2023 року по 09.02.2024 року, з 01.04.2024 року по 22.04.2024 року та пропорційно дням перебування у відпустках за станом здоров`я, рекомендованих довідками ГВЛК від 12.12.2023 року №4861 на 30 календарних днів; від 12.12.2023 року №4861 на 30 (тридцять) календарних днів; від 28.05.2024 року №564 на 30 (тридцять) календарних днів у збільшеному до 100000 гривень розмірі, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погоджується, із посиланням у ньому на відповідні норми права та твердження. Зазначає, що позивач не має права на отримання збільшеної додаткової допомоги, встановленої постановою від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оскільки відповідно до Акту №534-23 травма позивача була спричинена 09.04.2023 року, разом з тим, як слідує з вищевказаних Особливостей та Порядку перерв у лікуванні не допускається, за винятком часу добирання до лікувальних закладів. Разом з тим, як слідує з вимог позивача, то наявні великі перерви у лікуванні. Щодо періоду з 06.05.2023 року по 11.05.2023, то як зазначено у Особливостях виплати винагороди (пункт 11), Порядку виплата додаткової винагороди (пункт 6) та п.З Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату. Разом з тим, у вказаний період позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 . НОМЕР_6 прикордонний загін не має інформації чи виплачувалася та в якому розмірі має бути виплачена додаткова винагорода позивачу за той період. Також, у відповіді НОМЕР_7 прикордонного загону 02.5/4574-24-Вих від 16.04.2024 вказано, що виплата цієї додаткової винагороди здійснюється З прикордонним загоном позивачу до 24.10.2023 року. Щодо періоду з 23.10.2023 по 17.11.2023 відсутні будь-які документи, що підтверджували б здійснення лікування в цей період на стаціонарі, або перебування у відпустці за довідкою BЛK для лікування тяжкої травми, а також відсутні будь-які документи, що підтверджували б здійснення лікування в цей період. Щодо періоду з 19.12.2023 по 09.02.2024 відсутні документи, що підтверджували б здійснення лікування весь цей період. Щодо періоду з 01.04.2024 року по 22.04.2024 відсутні будь-які документи, що підтверджували б здійснення лікування в цей період на стаціонарі, або перебування у відпустці за довідкою ВЛК для лікування тяжкої травми, а також відсутні будь-які документи, що підтверджували б здійснення лікування в цей період. Щодо терміну 30 календарних днів рекомендованих довідкою ГВЛК з 12.12.2023 року №4861Ю то в довідці не вказано, що відпустка надана на лікування, а також відсутні будь-які документи, які підтверджували б здійснення лікування в цей період. Також, позивачем не надано Постанова ВЛК, яка відповідно до Постанови №168 є однієї із підстав для нарахувавання спірної допомоги. Щодо терміну 30 календарних днів рекомендованих довідкою ГВЛК від 28.05.2024 №564, вказаної довідки не долучено до позовної заяви, а також відсутні будь-які документи, що підтверджували б здійснення лікування. Також в цей період позивачу не надавалася відпустка, а Постановою ВЛК він був визнаний обмежено придатним. Просив в задоволенні позову відмовити з мотивів, викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року було залучено до участі у справі у якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) (далі відповідач 2).

До суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач 2 зазначає, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.03.2023 №144-ОС «Про особовий склад» позивач прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_6 прикордонного загону та зарахований до списків особового складу та всі види забезпечення, який прибув для подальшого проходження служби з 30.03.2023. Згідно з наказом начальника загону від 24.10.2023 №677-ОС «Про особовий склад» позивач був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби в розпорядження начальника НОМЕР_6 прикордонн загону. Відповідно до наказу начальника загону від 08.05.2024 №379-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, зокрема за період з 06.05.2023 року по 11.05.2023 (під проходження служби у військовій частині НОМЕР_4 ) - додаток 10 наказу. Також, на підтвердження перерахування коштів надав розрахунковий лист 01.11.2024 №836, в якому є посилання на платіжну інструкцію №3301 від 14.05.2024. З урахуванням викладеного, військова частина НОМЕР_4 переконана, що свій обов`язок щодо виплати додаткової винагороди виконала в повному обсязі. Підстави для задоволення позову відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

21 листопада 2024 року представником позивача було подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої прохальна частина викладена у наступній редакції:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частина НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 10.04.2023 по 12.04.2023, з 30.01.2024 по 21.02.2024, з 14.05.2024 по 28.05.2024 та пропорційно дням перебування у відпустках за станом здоров`я, рекомендованих довідками ГВЛК від 12.12.2023 року №4861 на 30 календарних днів; від 21.02.2024 №350 на 30 (тридцять) календарних днів; від 28.05.2024 №564 на 30 (тридцять) календарних днів, з урахування фактично виплачених сум.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 10.04.2023 по 12.04.2023, з 30.01.2024 по 21.02.2024, з 14.05.2024 по 28.05.2024 та пропорційно дням перебування у відпустках за станом здоров`я, рекомендованих довідками ГВЛК від 12.12.2023 року №4861 на 30 календарних днів; від 21.02.2024 №350 на 30 (тридцять) календарних днів; від 28.05.2024 №564 на 30 (тридцять) календарних днів, з урахування фактично виплачених сум.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 березня 2023 року за №144-ОС «Про особовий склад», старшого солдата ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с.84).

Згідно з актом №534-23 від 08.08.2023 року розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався у ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_4 ) встановлено наступні обставини, за яких стався нещасний випадок: з пояснення інспектора прикордонної служби 3 категорії стрільця відділення інспекторів прикордонної служби (на ББА) НОМЕР_7 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування № НОМЕР_8 старшого солдата ОСОБА_1 стало відомо, що він виконував бойове завдання із захисту Батьківщини від збройної агресії рф, беручи участь у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні противника на околиці АДРЕСА_2 , близько 17:30 год. 09.04.2023 року противник наніс масований артилерійський обстріл по позиціям військовослужбовців. Внаслідок розриву одного із снарядів біля позиції, де перебував старший солдат ОСОБА_1 , він отримав поранення. В подальшому був доставлений до медичного закладу в н.п. Новодмитрівка (а.с.16-17).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №0611723 Відділення травматології №1 КНП «МКЛ №6» ДМР ОСОБА_1 з 10.04.2023 року по 12.04.2023 року знаходився на стаціонарному лікування (а.с.17 (на звороті)-18).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 жовтня 2023 року за №677-ОС «Про особовий склад», старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 25.10.2023 року. Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.09.2023 року №1381-ОС зарахований в розпорядження НОМЕР_6 прикордооного загону та вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 з 25.10.2023 року (а.с.84 на звороті).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26 жовтня 2023 року за №808-ОС «Про особовий склад» старшого солдата ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу та поставлено на всі види грошового забезпечення з 26.10.2023 року (а.с.100).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08 листопада 2023 року №382-ВВ «Про особовий склад» старшому солдату ОСОБА_1 наказано надати відпустку для лікування в зв`язку з хворобою з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, на підставі списку начальника служби охорони здоров`я від 08.11.2023 року №30/49954/23-Вн, рапорту старшого солдата ОСОБА_2 від 08.11.2023 року №43/49957, довідка ВЛК Головного військово-медичного центру ДПСУ від 07.11.2023 року №4324 (а.с.100 на звороті).

Відповідно до довідки гарнізонної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.12.2023 року №4861 поранення (травма), так, пов`язане із захистом Батьківщини (акти службового розслідування: Нвс-1 та Нвс-5 №534-23 затверджені начальником ЗПЗ від 09.08.2023р.). Ступінь важкості травми важка (а.с.117).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 грудня 2023 року №432-ВВ «Про особовий склад» старшому солдату ОСОБА_1 наказано надати відпустку для лікування в зв`язку з хворобою з 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, на підставі рапорту ОСОБА_2 від 13.12.2023 року №43/56110-23-Вн, довідка ВЛК Головного військово-медичного центру ДПСУ №4861 від 12.12.2023 року (а.с.101).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №400/43 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 з 30.01.2024 року по 21.02.2024 року знаходився у нейрохірургії (а.с.117 (на звороті)-118).

Відповідно до довідки госпітальної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.02.2024 року №350 поранення (травма), так, пов`язане із захистом Батьківщини (акти службового розслідування: Нвс-1 та Нвс-5 №534-23 затверджені начальником ЗПЗ від 09.08.2023р.). Ступінь важкості травми важка (а.с.118 на звороті).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22 лютого 2024 року №83-ВВ «Про особовий склад» старшому солдату ОСОБА_1 наказано надати відпустку для лікування в зв`язку з хворобою з 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року, на підставі рапорту старшого солдата ОСОБА_1 від 22.02.2024 року №0.3/11210/24-Вн, довідка ВЛК Головного військово-медичного центру ДПСУ №350 від 21.02.2024 року, службова записка начальника служби охорони здоров`явід 22.02.2024 року №13.1/11210/24-Вн (а.с.101 на звороті).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1119 Львівського військово-медичного клінічного центру ДПСУ позивач з 14.05.2024 року по 28.05.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.119).

Зі змісту довідки, виданої госпітальною військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_9 ) №564 від 28 травня 2024 року ОСОБА_1 , вбачається, що поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини; захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с.120).

Представником позивача було надіслано до військової частини НОМЕР_2 заяву про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року.

Листом від 14.05.2024 року №09/5713-24-Вих військова частина НОМЕР_2 відмовила позивачу у такій виплаті.

Отже, предметом даного адміністративного позову є правомірність наявності підстав для отримання позивачем додаткової винагороди за період з 10.04.2023 по 12.04.2023, з 30.01.2024 по 21.02.2024, з 14.05.2024 по 28.05.2024 та пропорційно дням перебування у відпустках за станом здоров`я, рекомендованих довідками ГВЛК від 12.12.2023 року №4861 на 30 календарних днів; від 21.02.2024 №350 на 30 (тридцять) календарних днів; від 28.05.2024 №564 на 30 (тридцять) календарних днів у збільшеному до 100000 гривень розмірі, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за №168 від 28.02.2022.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08 травня 2024 року №379-ОС «Про виплату додаткової винагороди» було наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за квітень 2023 року за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 включно, зокрема старшому солдату ОСОБА_1 (а.с.85-86).

Так, згідно з довідками військової частини НОМЕР_10 від 15.12.2023 року №1279 та №1280 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій позивача, вбачається, що у серпні 2023 року позивачу було нараховано на виплачено 18621,30 грн. (а.с.55-56).

Відповідно до архівних відомостей за 2023 рік та 2024 рік (а.с.126 (на звороті)-127), наданої військовою частиною НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_1 було нараховано та виплачено:

- у січень 2024 року 42708,00 грн., з них спірна додаткова винагорода із розрахунку 100000 грн. відсутня;

- у лютий 2024 року 21354,00 грн., з них спірна додаткова винагорода із розрахунку 100000 грн. відсутня;

- травень 2024 року 21354,00 грн., з них спірна додаткова винагорода із розрахунку 100000 грн. відсутня.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Суд, відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до цих правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), відповідно до пункту 1-1 якої, військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абзацом 4 пункту 1-2 Постанови №168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Зазначеними нормами законодавства України встановлено, що у разі отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень. При цьому, обов`язковими умовами для виплати такої додаткової винагороди є безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебування в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів та наявність наказу командира щодо виплати.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення №912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії)

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.

В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Право військовослужбовців на відпустки, Порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них визначає стаття 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).

Пунктом 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції чинній на момент перебування позивача у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою) встановлено, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.

Під час дії воєнного стану військовослужбовцям надається частина щорічної основної відпустки загальною тривалістю не більше 30 календарних днів, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більше 10 календарних днів. Кожна із зазначених відпусток надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець (пункт 18).

Щорічна основна відпустка, зазначена в абзаці першому цього пункту, надається протягом календарного року частинами не більше 15 календарних днів, за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб» за №3379-ІХ від 06.09.2023 у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у статті 10-1: у першому реченні абзацу другого пункту 2 слова «та військової служби за призовом осіб офіцерського складу» виключено; абзац перший пункту 11 викладено в такій редакції: « 11. Військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд».

Таким чином, спеціальною правовою нормою Закону №2011-ХІІ, який має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів, наказів Міністерства оборони, передбачено надання відпустки для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм, станом на час виникнення спірних правовідносин, випливає, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися, зокрема, відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100000 гривень, виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за підтвердженням таких обставин: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини; перебуванням військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної медичної) комісії.

Тобто, Законом №2011-ХІІ визначено випадки надання відпустки у період воєнного стану, а Постановою Кабінету Міністрів України №168 встановлено підстави та порядок виплати додаткової винагороди.

При цьому не зважаючи на те, що спеціальним законодавством врегульовано основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей (Закон №2011-ХІІ), однак ним не врегульовано порядок виплати спірної додаткової винагороди. Оскільки порядок та підстави виплати спірної додаткової винагороди регулюється Постановою Кабінету Міністрів України №168, саме його норми підлягають застосуванню у даному випадку.

Окрім цього, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно пункту 1.3 розділу І Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних.

У розумінні пункту 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців урегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Відповідно до пункту 6.9 Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 6.12 Положення №402 у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

Пунктом 6.17 Положення №402 передбачено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.

Згідно з п.6.35. Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЖ, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Аналіз норм Положення №402 дає підстави для висновку, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відпустка за станом здоров`я після стаціонарного лікування надається виключно після його закінчення. При незакінченому лікуванні, за відсутністю визначеного лікарсько-експертного наслідку (результату) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії) військово-лікарська експертиза не проводиться.

Таким чином, долученими доказами, що містяться в матеріалах даної адміністративної справи суду доведено, що позивач отримав поранення, внаслідок захисту Батьківщини, в періоди з 10 квітня 2023 року по 12 квітня 2023 року, 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, 30 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року, 14 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року перебував на стаціонарному лікування в різних закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за спірний період з 10 квітня 2023 року по 12 квітня 2023 року позивачу було виплачено додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн. Відтак, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

У відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позивачу період його перебування у відпустці на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.11.2023 року за №382-ВВ «Про особовий склад», а саме з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, який не охоплений позовними вимогами.

Щодо терміну 30 календарних днів рекомендованих довідкою ГВЛК від 28.05.2024 року №564, суд зазначає, що такою довідкою не встановлювалася потреба у наданні позивачу відпустки, а такою позивач був визнаний обмежено придатним. Відтак, у задоволенні позовної вимоги в цій частині також слід відмовити.

За таких обставин, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями наданими частиною 2 статті 9, статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, а також враховуючи встановлені фактичні обставини справи та аналіз вказаних норм права, суд приходить до висновку, що позивач за період стаціонарного лікування в різних закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за період перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, що охоплюється період з 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, 30 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року, 14 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року, має право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, 30 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року, 14 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії, та зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, 30 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року, 14 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії, з урахуванням виплачених сум.

Враховуючи вище викладене, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги частково обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до часткового задоволення у визначений судом спосіб.

Решта доводів та заперечень учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, на момент розгляду справи відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, 30 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року, 14 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`заним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії.

Зобов`язати військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 13 грудня 2023 року по 11 січня 2024 року, з 08 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, 30 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року, 14 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, 22 лютого 2024 року по 22 березня 2024 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич