Справа № 380/16913/24
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

02 грудня 2024 рокусправа № 380/16913/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕГРІ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕГРІ» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 11344280/38243903 від 02.07.2024 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровану у контролюючому органі за вх. № від 27.06.2024, датою її подання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач подав на розгляд відповідачу таблицю даних платника податку на додану вартість, яка містила необхідну інформацію, пояснення та відповідні підтверджуючі докази; таблиця була зареєстрована в контролюючому органі 27.06.2024 за № .

Зазначає, що 02.07.2024 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України у Львівській області прийняла рішення № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 27 червня 2024 року за № відповідно до п. 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.

Підставою для прийняття такого рішення вказано наступне: «враховуючи об`єми задекларованих операцій, вбачається недостатня кількість ресурсів та/або відповідно до поданої до контролюючого органу звітності за формою 4ДФ працівникам нараховується заробітня плата на рівні мінімальної або нижче мінімальної встановленої законодавством».

Вказує, що позивач подав на розгляд відповідачу таблицю даних платника податку на додану вартість, додав до неї пояснення про власну господарську діяльність, а також відповідні докази, які підтверджують її реалізацію. Натомість, відповідач відмовив у врахуванні відповідної таблиці даних з підстав, що не передбачені чинним законодавством України. Таким чином позивач стверджує, що відповідне рішення відповідача є протиправним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства України та має бути скасоване.

Додатково зазначає, що ТОВ «ІНТЕГРІ» є зареєстрованою юридичною особою відповідно до українського законодавства, а основним видом економічної діяльності позивача є комп`ютерне програмування (КВЕД 62.01); позивач має відповідні ресурси для здійснення господарської діяльності та штат працівників; для цілей господарської діяльності позивач орендує офісне приміщення за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Федьковича, буд. 58, загальною площею 26,8 м2 відповідно до Договору суборенди нерухомого майна № 3-2016 від 1.05.2016 з ТОВ «НЕО-ІТ»; позивач має необхідні основні засоби для виконання службових обов`язків покладених на працівників, що підтверджується відповідними бухгалтерськими відомостями. Позивач стверджує, що у наданих відповідачу поясненнях зазначено про те, що на постійній основі позивач надає послуги обслуговування комп`ютерів та інтернет-мереж ПП «Центробуд» на підставі Договору на здійснення обслуговування № б/н від 02.10.2012, ТОВ «Регно Італія УА» на підставі Договору про надання послуг № 1 від 01.05.2019, ТОВ «Нео-ІТ» на підставі Договору про надання послуг № 01-12 від 01.12 2021.

В адміністративному позові посилається на нормативні положення Податкового кодексу України, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою КМУ № 1165 від 11.12.2019, судову практику національних судів, а також рішення Європейського суду з прав людини.

Ухвалою від 08.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27.06.2024 позивач подав на розгляд відповідачу таблицю даних платника податку на додану вартість за № .

До таблиці даних платника податку на додану вартість за № від 27.06.2024 позивачем додано пояснення, в яких розкрито вид господарської діяльності позивача, описано надані контрагентам послуги та витрати на придбання основних засобів, а також зазначено про наявність працівників профільної професійної освіти, з посиланням на підтверджуючі документи.

Так, відповідно до штатного розкладу позивача станом на 18.04.2024 та на 01.06.2024 передбачено 5 працівників, з яких ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 володіють профільною освітою, що підтверджується копіями дипломів про освіту.

Відповідно до Договору суборенди нерухомого майна № 3-2016 від 01.05.2016 з ТОВ «НЕО-ІТ» позивач орендує нежитлове приміщення, про що у квітні та травні 2024 року складені акт надання послуг № 3004в4090 від 30.04.2024, акт надання послуг № 3004в4091 від 30.04.2024, акт надання послуг № 3105в4071 від 31.05.2024; акт надання послуг № 3105в4072 від 31.05.2024 та згідно з платіжних інструкцій № 2337 від 17.05.2024, № 2360 від 26.06.2024 здійснена оплата.

Поряд з цим встановлено, що позивач надав послуги обслуговування комп`ютерів та інтернет-мереж своїм контрагентам, а саме ПП «Центробуд» на підставі Договору на здійснення обслуговування № б/н від 02.10.2012, ТОВ «Регно Італія УА» на підставі Договору про надання послуг № 1 від 01.05.2019, ТОВ «Нео-ІТ» підставі Договору про надання послуг № 01-12 від 01.12.2021.

Зокрема, на виконання Договору на здійснення обслуговування № б/н від 02.10.2012 з ПП «Центробуд» складено акт надання послуг № ІН3004в4001 від 30.04.2024 та проведено оплату відповідно до платіжної інструкції № 310 від 23.05.2024.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Регно Італія УА» укладено Договір про надання послуг № 1 від 1.05.2019 з ТОВ «Регно Італія УА», предметом якого є надання позивачем послуг з адміністрування комп`ютерної мережі, забезпечення безперебійного функціонування комп`ютерного та мережевого обладнання замовника.

Між позивачем та ТОВ «Регно Італія УА» складено наступні первинні документи: акт надання послуг № ІН3004в4003 від 30.04.2024, оплата здійсненна згідно з платіжною інструкцією № 1230842 від 08.05.2024; акт надання послуг № ІН3004в4004 від 30.04.2024, оплата здійсненна згідно з платіжною інструкцією № 1230841 від 08.05.2024; акт надання послуг № ІН3004в4005 від 30.04.2024, оплата здійсненна згідно з платіжною інструкцією № 30840 від 08.05.2024; акт надання послуг № ІН3105в4002 від 31.05.2024, оплата здійсненна згідно з платіжною інструкцією № від 12.06.2024; акт надання послуг № ІН3105в4003 від 31.05.2024 оплата здійсненна згідно з платіжною інструкцією № від 05.06.2024; акт надання послуг № ІН3105в4004 від 31.05.2024 оплата здійсненна згідно з платіжною інструкцією № від 05.06.2024.

Також, на виконання Договору про надання послуг № 01-12 від 01.12.2021 між позивачем та ТОВ «Нео-ІТ» складено акт надання послуг № ІН3004в4002 від 30.04.2024, оплата проведена згідно з платіжною інструкцією № 7460 від 20.05.2024; акт надання послуг № ІН3105в4005 від 31.05.2024 оплата проведена згідно з платіжною інструкцією № 7551 від 27.06.2024.

Понесені витрати позивачем на придбання ним основних засобів та отримання послуг від третіх осіб підтверджуються видатковою накладною № НМ2405в4001 від 24 травня 2024, актом № оу-0000266 від 31 травня 2024 року на отримання телекомунікаційних послуг та·рахунком-актом № 91 від 31 травня 2024 року на отримання послуг мобільного зв`язку.

02.07.2024 відповідачем прийнято рішення № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Відповідач підставою прийняття вказаного рішення зазначив п. «інше» та заначив причини неврахування таблиці платника податку: «враховуючи об`єми задекларованих операцій вбачається недостатня кількість ресурсів та/або відповідно до поданої до контролюючого органу звітності за формою 4ДФ працівникам нараховується заробітня плата на рівні мінімальної або нижче мінімальної встановленої законодавством».

Не погоджуючись з наведеним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин є протиправність рішення відповідача щодо неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп.20.1.45 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Разом з тим, податковий контроль становить систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 ПК України).

Згідно з пп.62.1.2 п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

За приписами п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів є комплексом заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до положень ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів, визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165).

Термін «таблиця даних платника податку» визначено у п. 2 Порядку № 1165, відповідно до якого це зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - Державний класифікатор), що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Пунктами 12-14 Порядку № 1165 визначено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Судом встановлено, що позивач на виконання п. 12 Порядку № 1165 подав відповідачу таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровану у контролюючому органі за № від 27.06.2024.

Згідно з п. 15 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Відповідно до п. 16 Порядку № 1165 16 комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу, Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку ( п. 17 Порядку № 1165).

Отже, рішення про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку повинно містити чітку підставу для такого неврахування, так як відповідача до цього зобов`язує положення п. 17 Порядку № 1165.

Згідно з матеріалами справи відповідачем 02.07.2024 прийнято рішення № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Відповідач підставою прийняття вказаного рішення зазначив п. «інше» та заначив наступні причини неврахування таблиці платника податку: «враховуючи об`єми задекларованих операцій вбачається недостатня кількість ресурсів та/або відповідно до поданої до контролюючого органу звітності за формою 4ДФ працівникам нараховується заробітня плата на рівні мінімальної або нижче мінімальної встановленої законодавством».

Суд звертає увагу, що формулювання відповідача у рішенні № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 02.07.2024 є нечітким, адже відповідачем вжито сполучник «та/або». З цього слідує висновок про нечіткість вказаних ним у своєму рішенні причин чи причини неврахування таблиці платника податку на додану вартість, оскільки є неконкретизованим чи наявні дві вказані у рішенні причини, а саме «враховуючи об`єми задекларованих операцій вбачається недостатня кількість ресурсів» та «відповідно до поданої до контролюючого органу звітності за формою 4ДФ працівникам нараховується заробітня плата на рівні мінімальної або нижче мінімальної встановленої законодавством», чи одна з них, і яка саме.

Поряд з цим, у рішенні № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 02.07.2024 відповідачем не обґрунтовано, яка кількість працівників, або інших ресурсів (вид і характер яких не конкретизовано) є необхідною для здійснення позивачем видів економічної діяльності, що зазначені у поданій таблиці даних платника податку на додану вартість за № від 27.06.2024, що свідчить про формальний характер такого рішення.

Суд критично оцінює такі висновки, оскільки чинне законодавство України не встановлює нормативу як кількості працівників так і основних засобів, які є необхідними для здійснення певної господарської діяльності.

Відповідно до штатного розкладу позивача станом на 18.04.2024 та на 01.06.2024 передбачено 5 працівників та вказано розміри посадових окладів (від 8400 грн до 40 000 грн станом на 18.04.2024, та від 12000 грн до 50 000 грн станом на 01.06.2024 відповідно), та місячний фонд заробітної плати.

Разом з цим, відповідач в оспорюваному рішенні не зазначив, кому конкретно з працівників позивача нараховується заробітня плата на рівні мінімальної або нижче мінімальної встановленої законодавством, та в який часовий період така обставина мала місце.

Суд констатує, що позивач на виконання п. 14 Порядку № 1165 надав пояснення про вид господарської діяльності позивача, надані контрагентам послуги та витрати на придбання основних засобів, первинні документи, що такі обставини підтверджують, вказав про наявність у працівників профільної професійної освіти, відомості про працівників згідно штатного розпису з розміром заробітної плати, та надав підтверджуючі такі пояснення документи.

Проте, рішення відповідача від 02.07.2024 № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість не містить обґрунтування того, з яких підстав такі пояснення позивача та подані ним документи не взяті відповідачем до уваги.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №380/4746/22, зокрема таке.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Так, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування Таблиці даних платника податків, поданою позивачем, то відповідні обставини повинні бути чітко зазначені у рішенні, що в цьому випадку зроблено не було.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд зазначає, що рішення відповідача від 02.07.2024 № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість є необґрунтованим та невмотивованим, та не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, оскільки таке не містить чіткої та обґрунтованої підстави неврахування таблиці даних платника податку відповідно до вимог п. 17 Порядку № 1165.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 02.07.2024 № 11344280/38243903 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, винесене Головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є протиправним, оскільки не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям законності та обґрунтованості, тому його необхідно скасувати.

Позовна вимога про зобов`язання врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровану у контролюючому органі за вх. № від 27.06.2024, датою її подання, є похідною від позовної вимоги про оскарження рішення про відмову в її неврахуванні.

За приписами п. 22 Порядку 1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Зі змісту цієї норми слідує обов`язок контролюючого органу у випадку отримання ним судового рішення про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, врахувати таку таблицю, подану платником податків.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровану у контролюючому органі за вх. № від 27.06.2024, датою її подання.

За таких обставин, позовна вимога про зобов`язання врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровану у контролюючому органі за вх. № від 27.06.2024, також підлягає задоволенню.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 11344280/38243903 від 02.07.2024 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, винесене Головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровану у контролюючому органі за № від 27.06.2024, датою її подання.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕГРІ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕГРІ» (79018, вул. Федьковича, буд. 58, м. Львів, Львівська область; ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська, 35, м. Львів; ).

Повне рішення суду складено 02.12.2024.

СуддяКондратюк Юлія Степанівна