Справа № 750/14430/24
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/148/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/14430/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяна Давида Арменовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

08.10.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяна Д.А. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 4АВ

№ 06166756 від 31.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови. Позивач зазначає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за Чернігівським окружним адміністративним судом, як керівника цього суду. Утім, у зазначену дату фактично вищевказаним транспортним засобом керував начальник відділу інформаційних технологій та технічного забезпечення Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , який і є належним суб`єктом правопорушення. Позивач зазначає, що 03.09.2024 йому стало відомо, що 02.09.2024 на його кошти, що містяться на картковому рахунку, накладено арешт у зв`язку із примусовим виконанням постанови про адміністративне правопорушення. Ураховуючи, що 30.05.2024 автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував ОСОБА_2 , 05.09.2024 останній звернувся із заявою до Департаменту патрульної поліції про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, додавши до заяви квитанцію про сплату штрафу, в якій просив поновити йому строк на подання такої заяви, оскільки датою, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є дата накладення арешту на рахунки в банку 02.09.2024. Проте, рішенням начальника УАФППДР ДПП Ковальчука І. від 16.09.2024 № 7748-2024 у задоволенні його заяви було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зміни суб`єкта правопорушення у спірній постанові, оскільки заяву подано після 20 календарних днів з дня набрання постановою від 31.05.2024 серії 4АВ № 06166756 законної сили, та зазначено, що така постанова набрала законної сили 03.07.2024. Ураховуючи викладене, позивач вважає, що адміністративне стягнення застосоване до нього безпідставно та не відповідає фактичним обставинам справи, а оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 14.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Позивачу двічі надсилалася копія ухвали судді від 14.10.2024 про відкриття провадження у справі разом із повісткою-повідомленням за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , проте конверт повертався на адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин першої-третьої статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має електронного кабінету, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві. Учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки. Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду.

В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Оскільки копію ухвали судді від 14.10.2024 із повісткою-повідомленням засобами поштового зв`язку позивач не отримував, то 20.11.2024 вказане надіслано судом на електронну адресу позивача: «», що підтверджується довідкою про належне повідомлення позивача про розгляд його справи, складеною секретарем судового засідання, та відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 по справі

№ 9901/278/21.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) строк Департамент патрульної поліції подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови. Зазначає, що саме позивач, як керівник юридичної особи, що є власником транспортного засобу, несе адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення незалежно від фактичного керування транспортним засобом. Указує на те, що ОСОБА_2 , у разі керування ним транспортним засобом, мав можливість протягом 20 календарних днів з дня вчинення адміністративного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, звернутися до Департаменту патрульної поліції із заявою про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, однак такою можливістю скористався лише після спливу, передбаченого законом строку. Також зазначає, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з даною позовною заявою, вважає посилання позивача на те, що він дізнався про оскаржувану постанову 03.09.2024 у зв`язку з арештом 02.09.2024 його карткового рахунку безпідставними.

Від старшого інспектора ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяна Д.А. відзив на позовну заяву не надійшов.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.05.2024 старшим інспектором ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяном Д.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 4АВ

№ 06166756 відносно позивача (а.с. 14).

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 30.05.2024, о 22 год. 50 хв., за адресою М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 28+342 (в напрямку Києва) зафіксовано транспортний засіб «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 46 км/год, чим порушила пункт 12.9.(б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

На підставі наведеного, постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно із частиною другою статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений частиною другою статті 300-1 КУпАП, в порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби стягують з правопорушника штраф у подвійному розмірі 680,00 грн. Дата набрання постановою законної сили 03.07.2024; строк пред`явлення постанови до виконання особі, щодо якої її винесено, - до 31.08.2024; строк пред`явлення постанови до примусового виконання до 03.10.2024.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєвою Н.В. від 02.09.2024 відкрито виконавче провадження № 75892927 з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії 4АВ № 06166756, виданої 31.05.2024 Національною поліцією про стягнення із ОСОБА_1 штрафу у розмірі 680,00 грн, а також стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 68,00 грн (а.с. 16).

Позивач вважаючи оскаржену постанову інспектора ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяна Д.А. незаконною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами частини п`ятої статті 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

За визначенням, наведеним у статті 14 Закону 3353-XII, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

У силу приписів статті 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху серед іншого зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями частини першої статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із приміткою статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень, в тому числі і у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, .

Із аналізу наведених норм слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, виноситься на власника транспортного засобу або належного користувача.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий до сфери управління Державної судової адміністрації України на баланс Чернігівського окружного адміністративного суду, керівником (головою) якого є ОСОБА_1 (а.с. 23, 28).

Разом з цим, нормами статті 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до частини другої статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Позивач у позовній заяві стверджує, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 03.09.2024 у зв`язку з арештом 02.09.2024 його карткового рахунку.

Указане підтверджується постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєвої Наталії Віталіївни від 02.09.2024 про арешт коштів боржника, виконавче провадження № 75892927 (а.с. 17).

Як убачається із відзиву Департаменту патрульної поліції, постанова надсилалася позивачу, як відповідальній особі, рекомендованим листом

№ 109 за адресою місця реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_1 , проте означений лист із постановою повернуто до Департаменту патрульної поліції з огляду на закінчення терміну зберігання та відповідно до частини другої статті 291 КУпАП указана постанова набрала законної сили.

Так, з долучених Департаментом патрульної поліції до відзиву доказів, слідує, що оскаржувана постанова надсилалися позивачу засобами поштового зв`язку, а саме рекомендованим листом № 109, що стверджується на звороті оскаржуваної постанови серії 4АВ № 06166756 від 31.05.2024.

При цьому, відповідач до відзиву долучає докази, що рекомендований лист

№ 109 було повернуто 03.07.2024 до Департаменту патрульної поліції «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що за загальним правилом, повернення надісланої кореспонденції із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування особи, а також не може беззаперечно свідчити про її відмову від одержання кореспонденції чи про її незнаходження за адресою.

Зокрема такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 у справі № 127/2871/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі

№ 752/11896/17 від 12.12.2018.

Разом з цим, з доданого позивачем до позовної заяви наказу про відрядження ОСОБА_2 від 29.05.2024 № 60 вбачається, що начальника відділу інформаційних технологій та технічного забезпечення Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 було відряджено до м. Києва, до Шостого апеляційного адміністративного суду, терміном на 1 календарний день 30.05.2024, на службовому легковому автомобілі «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 27), що підтверджує керування вказаним автомобілем іншою особою в день вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, 05.09.2024 ОСОБА_2 звернувся із заявою до Департаменту патрульної поліції про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, додавши до заяви квитанцію про сплату штрафу, в якій просив поновити йому строк на подання такої заяви, оскільки датою, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є дата накладення арешту на рахунки в банку 02.09.2024 (а.с. 20-21).

Проте, рішенням начальника УАФППДР ДПП Ковальчука І. від 16.09.2024

№ 7748-2024, отриманим ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку 27.09.2024, у задоволенні його заяви було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зміни суб`єкта правопорушення в оскаржуваній постанові, оскільки заяву подано після 20 календарних днів з дня набрання постановою від 31.05.2024 серії 4АВ № 06166756 законної сили (а.с. 22).

Указані обставини дають підстави для обґрунтованого сумніву керування транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , саме позивачем 30.05.2024 з огляду також і на надані відповідачем світлини із фіксацією правопорушення, з яких неможливо достовірно встановити особу правопорушника.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів обізнаності позивача про винесення відносно нього оскаржуваної постанови та можливості звернутися до Департаменту патрульної поліції до 03.09.2024.

Беручи до уваги, що про оскаржувану постанову позивач дізнався лише 03.09.2024 у зв`язку з арештом 02.09.2024 його карткового рахунку, а начальник відділу інформаційних технологій та технічного забезпечення Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , дізнавшись про існування оскаржуваної постанови, оплатив штраф, при чому в подвійному розмірі, в межах 20 днів з дня отримання інформації, та 05.09.2024 звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, до якої долучив документ (квитанцію) від 04.09.2024 про сплату ним штрафу, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності правопорушення, вчинене іншою особою.

Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності. У відзиві відповідач, на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, звертає увагу на строки звернення та можливість позивача довідатися про її існування, проте доказів на підтвердження цього не надає.

А сам по собі факт несвоєчасного (із незалежних від неї причин) звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення (в даному випадку Цокоти Є.Ю.), до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, не може мати наслідком притягнення до відповідальності особи, яка не вчиняла адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, від 31.05.2024 серії 4АВ

№ 06166756, винесену старшим інспектором ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяном Д.А., слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 08.10.2024 № ПН3008607 (а.с. 1).

Разом з тим, частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становить 3 028,00 грн (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік»).

Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Отже, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 605,60 грн, який і підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 132, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяна Давида Арменовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення від 31.05.2024 серії 4АВ

№ 06166756, винесену старшим інспектором ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосяном Давидом Арменовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складене 02.12.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, .

Відповідач: старший інспектор ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Нікогосян Давид Арменович, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ.

Суддя