Справа № 520/22756/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

12 листопада 2024 р. справа №520/22756/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Л.Мар`єнко,

при секретарі судового засідання - Д.Бикова,

за участю:

представника позивача - О.Пшинніка,

представника відповідача - Н.Краснокутської,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківської області (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м.Харків, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.08.2024, просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 14 лютого 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем проведено позапланову документальну виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 11.05.2021 по 19.12.2023 за контрактом від 11.05.2021 №03 (дата операції - 28.01.2022), складено акт перевірки від 29.12.2023 №42113/20-40-24-10-07/. За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Позивач вважає неправомірним нарахування пені, так як порушення термінів розрахунку за зовнішньоекономічним контрактом спричинено поставкою товару неналежної якості, що унеможливило повну його оплату. Також, відповідачем не взято до уваги, що несвоєчасна виплата коштів на рахунок резидента України за операцією з експорту товару вчинена в період дії положення абз.11 п.52-1 підрозділу "Перехідні положення" ПК України та виключає нарахування пені.

Ухвалою суду від 22.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх безпідставність та помилковість. При винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідач посилаючись на постанову Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22 вказав, що пеня, визначена частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", за порушення строків розрахунку з операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобіганню поширенню на території країни коронавірусної хвороби (COVID-19) застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.

Ухвалою суду від 23.09.2024 задоволено клопотання представника відповідача та вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 05.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача - О.Пшиннік, підтримав доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Н.Краснокутська, в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), з 02.10.2009 року зареєстрована як суб`єкт господарювання Департаментом державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради за №0113862.

Перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, Шевченківська ДПІ (Шевченківський район м.Харкова) з 06.10.2009 року за №43029. З 01.10.2020 зареєстрована як платник податку на додану вартість.

В період з 20.12.2023 по 22.12.2023 співробітниками Головного управління ДПС у Харківській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, 61.2 ст.61, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.79.2 ст.79, п.82.2 ст.82, пп.69.2-1, 69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI у зв`язку з надходженням листа Державної податкової служби України від 24.02.2023 №4218/7/99-00-07-05-02-07 щодо наявності податкової інформації, наданої Національним Банком України (щодо порушення валютного законодавства), відповідно до наказу від 07.11.2023 №4763-п, повідомлення від 08.11.2023 №541/20-40-24-10-17 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 11.058.2021 по 19.12.2023 за контрактом від 11.05.2021 №3 (дата операції - 28.01.2022).

Висновки перевірки зафіксовані в акті від 29.12.2023 №42113/20-40-24-10-07/, відповідно до яких встановлено порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог частини 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ "Про валюту і валютні операції", з урахуванням пунктів 21 розділу ІІ "Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по експортному контракту від 11.05.2021 №03, укладеного з нерезидентом фірмою Semtorg Sp.z.o.o. в особі директора ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , Poland у сумі 63400,00 Євро на 150 днів, у сумі 44640,00 Євро на 176 днів.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1778604,91 грн.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Згідно із пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року №466-IX, в редакції від 01.01.2021 року, пп. 14.1.162 Податкового кодексу України викладено в такій редакції: "14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України "Про валюту і валютні операції" №2473-VIII від 21.06.2018.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про валюту і валютні операції" №2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон №2473-VIII) Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно п.21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02.01.2019, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Постачальник) та фірмою Semtorg Sp.z.o.o. (Покупець) було укладено контракт від 11.05.2021 №03. Предмет Контракту: Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Контрактом, передавати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Контрактом, приймати та оплачувати цей Товар. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Товару, що поставляється, його часткове співвідношення, а також вартість товару відображаються в окремій специфікації на кожну окрему партію товару, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. Загальна сума Контракту становить: 500 000 (п`ятсот тисяч євро). Остаточна сума згідно з інвойсами до цього Контракту. Постачальник зобов`язаний: Передати Покупцеві товар належної якості та в належній упаковці; передати Покупцеві товар вільним від будь-яких прав третіх осіб. Покупець зобов`язаний: оплатити товар в порядку та у строки, передбачені цим Контрактом.

Умови оплати з товар обумовлюються в окремій специфікації на кожну окрему партію товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Валюта платежу: Євро. У разі передачі товару Покупцеві в меншій кількості, ніж обумовлено в специфікації: покупець має право за своїм вибором: вимагати передати відсутню кількість товару або повернути різницю вартості товару. У разі передачі товару у кількості, що перевищує, зазначену в специфікації, Покупець зобов`язаний сповістити про це Постачальника.

Товар повинен бути упакований в тару (упаковку), що забезпечує його зберігання при перевезенні та зберіганні. Сторона, яка не виконала або неналежним чином виконала зобов`язання за цим Контрактом, зобов`язана відшкодувати іншій Стороні заподіяні таким невиконанням збитки. За прострочення оплати товару Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,4% від несплаченої вартості товару за кожний день прострочення, а також відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1% від несплаченої вартості товару за кожний день прострочення. У разі не передачі товару повністю або частково в передбачений термін Постачальник сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,04% від вартості непереданого товару за кожний день прострочення. Цей Контракт набуває сили з моменту підписання його Сторонами та строк дії цього Контракту спливає 31 грудня 2022 року або до розірвання цього Контракту.

Контракт підписано ФОП ОСОБА_1 та скріплено її печаткою, а також підписано директором фірми Semtorg Sp.z.o.o. та скріплено печаткою фірми Semtorg Sp.z.o.o. При заповненні поля "Реквізити і підписи сторін" Контракту Позивачем вказано її розрахунковий рахунок, відкритий в АТ КБ "Приватбанк", № НОМЕР_2 .

До Контракту ФОП ОСОБА_1 надано Специфікацію від 29.12.2021 №2, якою визначено товар: Люцерна (Medicago), кількість 20 т (+/-10%), ціна за т 3200,00 Євро, Сума Євро 64000,00.

Також Специфікацією від 29.12.2021 №2 визначено, що у вартість товару, що відвантажується за цією специфікацією, входять: упаковка, митне оформлення, сертифікація. Країна походження Україна. Умови поставки FCA Харків. Термін поставки не пізніше 30.03.2022. Показники якості: волога до 12%, чистота 96%. Умови оплати оплата до 31.05.2022. Тара і пакування біг беги. Продавець надає Покупцеві через перевізник наступні документи: фітосанітарний сертифікат, комерційний інвойс, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR).

До Контракту надано Додаткову угоду від 31.05.2022 №2, згідно якої п.п.9.1 п. 9 Контракту викладено в такій редакції: "Цей Контракт набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та строк дії цього Контракту спливає 31 грудня 2024 року або до розірвання цього Контракту". Внесено зміни до специфікації від 29.12.2021 №2, а саме у графі "Умови оплати" та читати її в наступній редакції: "Оплата до 31.12.2024". Додаткову угоду підписано Позивачем та скріплено її печаткою та підписано директором фірми Semtorg Sp.z.o.o. та скріплено її печаткою.

Згідно отриманої податкової інформації від Національного банку України, датою проведення операції (дата відвантаження товару), за якою допущено прострочення строків розрахунку за Контрактом, визначено 28 січня 2022 року.

Згідно інформації з ІКС "Податковий блок" та з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України встановлено здійснення позивачем операції з експорту товару згідно вантажно-митної декларації від 28.01.2022 №UA807170/2022/004471 (далі за текстом ВМД), відповідно якої позивачем (паспорт НОМЕР_3 від 17.01.14) (Відправник/Експортер) направлявся через митну територію України до Semtorg Sp.z.o.o. (ul.Franciszkanska 3, lok.35, 02-233 Warszawa, Рoland) товар: "Насіння люцерни синьої звичайної, не для посіву, не насінневий матеріал: Люцерна ботанічний вид (MEDICAGO) для технічних цілей - 22000 кг; Сімейство бобових, багаторічна трав`яниста рослина, не придатна для споживання в їжу, не для виробництва харчової продукції, використовується в якості присадки в мастило до дизельних двигунів. Насіння для технічних цілей, не протравлено, не містить ГМО, врожай 2021 року, партія 280122. Результати випробувань згідно ДСТУ 2240-93: чистота 99.5%, вологість 8.8%. Торговельна марка: немає даних. Виробник: ТОВ "Деліон Агро". Країна виробництва: UA". Загальна вартість товару згідно ВМД 70400,00 Євро, що відповідає даним Специфікації від 29.12.2021 №2: у розрахунку 3200,00 Євро за 1 т.

Відповідно, ФОП ОСОБА_1 направлено через митний кордон України 22 т люцерни, тобто +10% від кількості, визначеної Специфікацією від 29.12.2021 № 2, за ціною 3200,00 Євро за 1 тонну. У полі 44 ВМД "Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи" наявні посилання на Інвойс від 28.01.2022 №01-03, CMR від 28.01.2022 №0000001, Контракт від 11.05.2021 №03, додаткову угоду від 29.12.2021 №1, специфікацію від 29.12.2021 №2, договір виробника від 09.12.2021 №09/12/21-1, протокол випробування від 06.05.2021 №1230-2.

ВМД №UA807170/2022/004471 оформлена на митному посту "Пісочин".

Як вже зазначалось судом, положеннями частини 2 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" та пункту 21 розділу ІІ Положення від 02.01.2019 №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. Таким чином, валютна виручка за експортований позивачем 28.01.2022 товар за ВДМ №UA807170/2022/004471 мала надійти на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 , відкритий в банку України - до 27.01.2023.

Згідно п.п.1 п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7 (далі за текстом Інструкція №7), банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.

Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 "Експорт", ЕК-11 "Реекспорт" на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), за операціями з експорту товарів (п п.1 п.7 Інструкції №7).

Національним банком України направлена до контролюючого органу інформація по зовнішньоекономічній експортній операції Позивача як по такій, що має порушення строків, встановлених у п.21 розділу ІІ Положення №5.

Аналізом банківської виписки по розподільчому розрахунковому рахунку позивача № НОМЕР_4 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк" по реквізиту "Призначення платежу" встановлено, що на користь ФОП ОСОБА_1 від фірми Semtorg Sp.z.o.o. надходили грошові кошти за товар поставлений згідно інвойсу від 28.01.2022 №01-3 (включаючи попередню оплату за проформою від 29.12.2021) у періоді з 29.12.2021 по 14.10.2022 у сумі 7000,00 Євро.

Судом з наданої представником позивача фільтраційної виписки за період з 11.06.2021 по 17.04.2024 з особового рахунку ФОП ОСОБА_1 в АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що 15.05.2023 від фірми Semtorg Sp.z.o.o. ще надійшли грошові кошти за товар поставлений згідно інвойсу від 28.01.2022 №01-3 у сумі 1000 Євро. При цьому контролюючим органом останній платіж при проведенні перевірки та нарахуванні пені не був врахований.

Таким чином, платежами від 29.12.2021 (6000,00 Євро), від 14.10.2022 (1000,00 Євро) та від 15.05.2023 (1000,00 Євро) фірмою Semtorg Sp.z.o.o. частково оплачено товар у розмірі 8000,00 Євро, експортований ФОП ОСОБА_1 вантажно-митною декларацією від 28.01.2022 №UA807170/2022/004471 (загальна сума 70400,00 Євро).

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, 17.02.2022 на електронну адресу позивача надійшла рекламація від Semtorg Sp.z.o.o., в якій повідомлено, що товар поставлений відповідно контракту №3 від 11.05.2021 та специфікації №2, міжнародної автотранспортної накладної CMR №0000001 від 28.01.2022 з 22 т Люцерни, не відповідає погодженим показникам та має 82% чистоти і 19% вологості, у зв`язку з чим покупець вимагає знизити ціну вказану в фактурі №01-03 від 28.01.2022, оскільки товар не відповідає вимогам ЄС.

Недоліки за якістю і чистотою поставленого товару підтверджено аналізом (тестом), проведеної фірмою Hamilton (м.Варшава, Польща) №334184/23/WAW від 19.07.2023 року.

Відтак, контрагент позивача фактично відмовився сплатити заздалегідь погоджену в контракті від 11.05.2021 №3 ціну, з огляду на невідповідність характеристик поставленого товару умовам контракту. Вказана вимога слугувала підставою для звернення позивача з позовом про стягнення грошових коштів по контракту від 11.05.2021 №3 до Господарського суду Харківської області.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що ФОП ОСОБА_1 намагалась вирішити питання щодо оплати за поставлений товар іншої якості в позасудовому порядку, однак, на оперативне вирішення вказаного питання вплинуло початок широкомасштабного вторгнення РФ на територію України та постійний артилерійський та ракетний обстріл міста Харків, зокрема, житлового району Олексіївка (місця постійного проживання та здійснення господарської діяльності позивача), якому одному з перших у м.Харкові завдано масових руйнувань воєнними діями.

Саме з метою надання часу для позасудового врегулювання спору сторонами підписано додаткову угоду від 31.05.2022 №2, якою продовжено строк дії контракту до 31 грудня 2024 року та внесено зміни до специфікації від 29.12.2021 №2, а саме у графі "Умови оплати" в редакції: "Оплата до 31.12.2024".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі №922/2732/23 за позовом ФОП ОСОБА_1 до фірми Semtorg Sp.z.o.o. про стягнення суми боргу у розмірі 18760,00 Євро за контрактом від 11.05.2021 №3.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 року у справі №922/2732/23 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ФОП ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог та стягнення з відповідача суми 62400,00 Євро.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2024 року у справі №922/2732/23 затверджено мирову угоду, укладену між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Semtorg Sp.z.o.o., відповідно до якої, зокрема:

"1.1 Предметом цієї мирової угоди є домовленість сторін щодо врегулювання на підставі взаємних поступок та порозумінь спору, а також наданих документів щодо неякісного товару, що вирішується Господарським судом Харківської області у справі №922/2732/23 за позовом ФО-П ОСОБА_1 до Semtorg Sp.z.o.o. про стягнення заборгованості за контрактом №03 від 11.05.2021.

1.2. Позивач, на підставі рекламації (мова оригіналу "Reklamacja") від 17.02.2022, Звіту про випробування № 334184/23/WAW (мова оригіналу "TEST REPORT NO 334184/23/WAW") від 19.07.2023 та акту приймання продукції (товару) за якістю від 29.08.2023 №001, відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача, а саме щодо стягнення з Semtorg Sp. z.o.o. заборгованості за контрактом №03 від 11.05.2021 в сумі 62400 євро.

1.3. Позивач та відповідач гарантують, що після підписання цієї мирової угоди вони у межах прав, наданих їм як позивачу та відповідачу, вживатимуть всіх заходів, спрямованих на закінчення провадження у справі №922/2732/23.

1.4. Позивач та відповідач домовились, що після підписання мирової угоди зобов`язуються відмовитись від усіх претензій, майнових вимог, а також всіх спорів, що можуть виникнути щодо виконання умов контракту №03 від 11.05.2021.

1.5. Сторони домовилися, що після підписання та затвердження судом мирової угоди контракт №03 від 11.05.2021 вважається виконаним, з урахуванням п.п.1.1, 1.2 мирової угоди."

Отже, ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2024 року у справі №922/2732/23 визнано факт поставки товару неналежної якості, зафіксовано домовленість між сторонами контракту про взаємні поступки з метою виконання умов договору.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили мають преюдиційний характер та не доказуються при розгляді іншої справи.

Окремо суд зазначає, що Господарським судом Харківської області при розгляді справи №922/2732/23 не поставлено під сумнів дійсність умов контракту від 11.05.2021 №03, чи додаткових угод до нього, укладених між ФО-П ОСОБА_1 до Semtorg Sp.z.o.o.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої-четвертої статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення (довіреності), установчих документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Для підписання зовнішньоекономічного договору (контракту) суб`єкту зовнішньоекономічної діяльності не потрібен дозвіл будь-якого органу державної влади, управління або вищестоящої організації, за винятком випадків, передбачених законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Наведений вище принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил.

Згідно частини п`ятої четвертої статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Суд зауважує, що матеріали адміністративної справи не містять доказів визнання недійсним Контракту від 11.05.2021 №3, Додаткової угоди від 31.05.2022 №2 до Контракту від 11.05.2021 №3, а тому їх умови є обов`язковими для виконання сторонами такого договору. Відтак, доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву про недійсність та нікчемність умов укладених між позивачем та його контрагентом домовленостей не знайшли підтвердження в ході розгляду адміністративної справи.

Разом з тим, суд зазначає, що такі умови зовнішньоекономічного договору як строк, якість, комплектування, упаковка, порядок оплати суттєво впливають на здійснення розрахунків за поставку товару.

Відповідачем під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не прийнято до уваги, зміну сторонами строку дії договору, спір щодо якості поставленого товару, та платіж на суму 1000 Євро, що потягнуло за собою неправильний розрахунок суми пені при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи те, що відповідачем невірно застосовано норму матеріального права при обрахунку суми пені, визначену частиною 5 статті 13 Закону України "Про валюту і операції", суд позбавлений можливості усунути порушення Закону шляхом самостійного проведення розрахунку штрафної санкції. Водночас, визначення такого розрахунку, відповідно до норм Податкового кодексу України, є виключною компетенцією податкового органу.

Щодо поширення на вказані правовідносини приписів абз.11 п.52-1 підрозділу "Перехідні положення" ПК України, якими платник податків звільняється від сплати пені за прострочення розрахунків по зовнішньоекономічним договорах, суд зазначає наступне.

Судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 24 липня 2024 року у справі №240/25642/22.

Проте, суд зазначає, що практика Верховного Суду з цього питання є суперечлива. Так, Верховний Суд в постанові від 15.02.2024 у справі №420/1538/23 та постанові від 13.05.2024 у справі №420/11208/23 зазначив про відсутність підстав для нарахування платнику податків у період дії карантину, спричиненого коронавірусом (COVID-19) пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В подальшому Верховний Суд прийняв постанову від 24.07.2024 у справі №240/25642/22, в якій виклав протилежну позицію щодо поширення положень абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу "Перехідні положення" Податкового кодексу України на правовідносини з приводу нарахування пені за порушення у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.

Врахування одного підходу щодо застосування норм права свідчитиме про відступлення від іншого підходу щодо застосування норм права у спосіб, що не передбачений правилами КАС України.

За змістом пунктів 29 та 30 рішення Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ, Суд) від 14 грудня 2021 року у справі "Мельгарехо Мартінес де Абелланос проти Іспанії" можливість суперечливих судових рішень є невід`ємною рисою будь-якої судової системи, яка базується на мережі судів першої та апеляційної інстанцій, повноважних на території їх територіальної юрисдикції. Такі розбіжності також можуть виникати в межах одного суду. Загалом, у функції Суду не входить порівняння різних рішень національних судів, навіть якщо вони винесені в явно схожих справах; він повинен поважати незалежність цих судів. Критерії, якими керується Суд при оцінці обставин, за яких суперечливі рішення різних національних судів, винесених в останній інстанції, призводять до порушення права на справедливий судовий розгляд, закріпленого в статті 6 § 1 Конвенції, полягають у встановленні, по-перше, чи існують "глибокі та давні розбіжності" в прецедентному праві національних судів; по-друге, чи передбачено національним законодавством механізм подолання цих невідповідностей; і, по-третє, чи було застосовано цей механізм і, якщо доцільно, з яким ефектом. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, принцип, який мається на увазі в Конвенції. Суперечливі рішення в подібних справах, винесені одним і тим же судом, який, крім того, є судом останньої інстанції у цій справі, можуть порушити цей принцип і тим самим підірвати довіру суспільства до судової системи, яка є одним із важливих компонентів державного права. про верховенство права. У зв`язку з цим Суд постановив у справах, що стосуються одного й того самого заявника, що різні рішення національних судів, засновані на ідентичних фактах, можуть суперечити принципу правової визначеності та навіть становити відмову у доступі до суду.

ЄСПЛ у рішенні від 26 серпня 2024 року у справі "Ганущак проти України", досліджуючи питання неоднозначності судової практики, відзначив, що якщо явно суперечливі рішення втручаються у право на мирне володіння майном і не містять обґрунтованого пояснення розбіжності, таке втручання не може вважатися законним для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки призводить до неузгодженості практики, якій бракує необхідної точності, аби фізичні особи могли передбачити наслідки своїх дій (див., mutatis mutandis, рішення у справах "Йокела проти Фінляндії" (Jokela v. Finland), заява №28856/95, пункт 65, ЄСПЛ 2002-IV; "Сагінадзе та інші проти Грузії" (Saghinadze and Others v. Georgia), заява №18768/05, пункти 116 - 118, від 27 травня 2010 року; та "Брезовец проти Хорватії" (Brezovec v.Croatia), заява №13488/07, пункти 67 і 68, від 29 березня 2011 року). Суд виснував, що розбіжності у практиці з питання достатньо для встановлення за обставин цієї справи, що заявник не міг передбачити оскаржуване втручання у вигляді постанови апеляційного суду та його наслідки, а тому воно було несумісним із принципом законності, закріпленим у статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, ЄСПЛ підкреслює важливість правової визначеності та передбачуваності судових рішень. Суперечливі рішення, особливо винесені вищими судовими інстанціями, можуть суттєво підривати ці принципи і, як наслідок, порушувати права людини. Для України це означає необхідність вживати заходів для усунення суперечностей у судовій практиці та забезпечення передбачуваності судових рішень. Лише в такому разі можна буде вважати належним виконане завдання адміністративного судочинства, визначене частиною другою статті 2 КАС України щодо справедливого вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Продовжуючи розгляд адміністративної справи суд зазначає, що за змістом ч.7 ст.13 Закону України "Про валюту і валютні операції" у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Отже, підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.

При цьому слід зазначити, що ведення претензійної роботи (надсилання позивачем претензій на адресу контрагента з проханням погасити заборгованість протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення), невстановлення судом протиправної поведінки, збитків держави, вини в порушенні правил здійснення господарської діяльності у розумінні статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не є обставиною, за наявності якої резидент звільняється від сплати пені за порушення відповідних строків повернення валютної виручки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №820/6335/17.

Відповідно до положень частини шостої статті 13 Закон України "Про валюту і валютні операції" у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до висновку Верховного Суду у згаданій вище постанові у справі №240/25642/22 введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як форс-мажорну обставину для не перерахування контрагентом - нерезидентом на рахунки позивача коштів за поставлений товар в межах зовнішньоекономічних контрактів.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Торгово-промислова палата України ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), та з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України було розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, ТПП України підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Загальновідомим фактом є те, що місто Харків з 24.02.2022 по кінець травня 2022 року перебувало під постійним масовим артилерійським та ракетним обстрілом військ Російської Федерації, в цей період в місті не функціонували суди, органи податкової служби, банки, пошта, аптеки, магазини, ускладнене транспортне сполучення тощо. Перебування в місті спричиняло загрозу для життя та безпеки населення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022 та від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, який триває на час розгляду даної справи.

Харківська міська територіальна громада, в тому числі й місто Харків входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 та відноситься до території, на яких ведуться (велися) бойові дії та території активних бойових дій.

Вказана обставина не є вирішальною при розгляді даної адміністративної справи, однак, підлягаю врахуванню при наданні оцінки обставинам спірних господарських правовідносин, а саме, об`єктивної можливості звернення позивача в цей період до органів податкової служби чи судової системи з метою вирішення непорозумінь, що виникли при оплаті поставленого товару.

Суд зазначає, що у розумінні пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень (пункт 110.1. статті 110 ПК України).

Відповідно до статті 111 ПК України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з пунктом 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Окрім того, за приписами пункту 112.7 статті 112 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

При цьому, згідно з пунктом 112.7 статті 112 ПК України, порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що податковим органом під час проведення перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 11.05.2021 по 19.12.2023 за контрактом від 11.05.2021 №3 та при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0 не надано належної та об`єктивної оцінки всім обставинам здійснення розрахунків по експортній операції від 28.01.2022 року, які спричинили затримку розрахунків за поставлений товар, зокрема, наявність обставин непереборної сили, врегулювання господарського спору, наявність часткової оплати товару, яка не врахована податковим органом та добросовісне виконання з боку ФОП ОСОБА_1 умов зовнішньоекономічного контракту.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення №0 від 14 лютого 2024 року, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківської області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Cкасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 14 лютого 2024 року про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1778604 (один мільйон сімсот сімдесят вісім тисяч шістсот чотири) гривні 91 копійка.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул.Григорія Сковороди, буд.46, м.Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО