Справа № 160/19774/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 грудня 2024 рокуСправа №160/19774/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо поновлення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 : - додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини та у відпустках для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 01.05.2022 р. по 19.04.2023 р., - грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за всі не отримані предмети речового майна, відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року, - одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби відповідно до Постанови КМУ №460 від 17 вересня 2014 р. Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та п.4 розділу ХХХ11 Наказу МО України №260 від 07.06.2018 р. Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, - матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, як такому, хто отримав важке поранення під час безпосередньої участі у бойових діях, - грошового забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за перші два місяці з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28 лютого 2022 р. в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023 р., - щомісяця оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за період, після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28 лютого 2022 р. в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023 р.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини та у відпустках для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 01.05.2022 р. по 19.04.2023 р.; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за всі не отримані предмети речового майна, відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року; одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби відповідно до Постанови КМУ №460 від 17 вересня 2014 р. Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та п.4 розділу ХХХ11 Наказу МО України №260 від 07.06.2018 р. Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, як такому, хто отримав важке поранення під час безпосередньої участі у бойових діях; грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за перші два місяці з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28 лютого 2022 р. в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023 р.; щомісяця оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за період, після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28 лютого 2022 р. в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023 р.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Також вищезазначеною ухвалою суд задовольнив заяву позивача про витребування доказів та ухвалив витребувати від ВЧ НОМЕР_1 :

- належним чином засвідчену копію витягу з наказу про зарахування позивача до особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;

- особову справу ОСОБА_1 ;

- довідку-розрахунок про розмір грошового забезпечення позивача за спірний період із зазначенням усіх складових, сум утримань та виплати сум грошової допомоги;

- інформації та документа (акта) щодо причин та підстави не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у виді додаткової винагороди за спірний період;

- витяг з бойових наказів, розпоряджень, донесень та витяг із журналу бойових дій, відповідно яких позивача було направлено на виконання завдання та в результаті яких позивач отримав поранення;

- копії всіх наказів командира військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування після поранення за весь період служби з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року;

- копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виведення ОСОБА_1 поза штат, в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

- довідку про всі неотримані предмети речового майна відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло у ОСОБА_1 за період його служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року та їх вартість.

У подальшому 08.08.2024 р. до суду надійшло від представника ВЧ НОМЕР_1 клопотання про витребування у позивача доказів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 р. клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про витребування доказів по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Цією ухвалою суд зобов`язав ОСОБА_1 надати до суду:

- докази фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди 19.04.2022 24.04.2022, 19.05.2022 24.05.2022 у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини;

- докази своєчасного надання (тобто надання у періоди, за які позивач просить визнати дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними) ОСОБА_1 у Військову частину НОМЕР_1 всіх первинних медичних документів (виписок з медичних карт, епікрізів, довідок ВЛК), які він надав суду, та рапортів про надання відпусток для лікування;

- докази надання ОСОБА_1 у Військову частину НОМЕР_1 рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік та компенсації вартості неотриманого речового майна;

- після проведення виплат Військовою частиною НОМЕР_1 за результатами вивчення первинних медичних документів, до яких відповідач отримав доступ у цій справі даних про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 у банківській установі (з метою підтвердження факту отримання позивачем виплат додаткової винагороди, на які він претендує у позові).

На виконання вимог вищезазначеної ухвали позивачем надано до суду заяву (вх. №36259/24 від 13.09.2024 р.) з додатками.

Окрім того, у вищезазначеній заяві позивач просив суд залишити позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за всі не отримані предмети речового майна, відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 р. заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду позовної заяви по справі №160/19774/24 в частині позовних вимог задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за всі не отримані предмети речового майна, відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року., - залишено без розгляду у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

07.10.2024 р. до суду надійшло від ВЧ НОМЕР_1 клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу довідки №20451/Ф від 05.12.2024 р. про нараховані та перераховані суми додаткової винагороди ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. з травня 2022 року по квітень 2023 року у військовій частині НОМЕР_1 .

При дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, судом встановлено, що відповідачем не виконано вимоги ухвали суду від 29.07.2024 р. у повному обсязі та не надано витребувані від ВЧ НОМЕР_1 докази, а саме:

- особову справу ОСОБА_1 ;

- довідку-розрахунок про розмір грошового забезпечення позивача за спірний період із зазначенням усіх складових, сум утримань та виплати сум грошової допомоги;

- витяг з бойових наказів, розпоряджень, донесень та витяг із журналу бойових дій, відповідно яких позивача було направлено на виконання завдання та в результаті яких позивач отримав поранення;

- копії всіх наказів командира військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування після поранення за весь період служби з 16 березня 2022 року по 06 липня 2023 року.

Одночасно із цим судом встановлено, що позивачем не виконано належним чином ухвалу суду від 02.09.2024 р. та не надано до суду належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів щодо фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини; щодо своєчасного надання (тобто надання у періоди, за які позивач просить визнати дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними) ОСОБА_1 у Військову частину НОМЕР_1 всіх первинних медичних документів (виписок з медичних карт, епікрізів, довідок ВЛК), які він надав суду, та рапортів про надання відпусток для лікування; надання ОСОБА_1 у Військову частину НОМЕР_1 рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Також у вищезазначеній ухвалі суд витребував у позивача після проведення виплат Військовою частиною НОМЕР_1 за результатами вивчення первинних медичних документів, до яких відповідач отримав доступ у цій справі дані про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 у банківській установі (з метою підтвердження факту отримання позивачем виплат додаткової винагороди, на які він претендує у позові).

23.10.2024 р. до суду надійшла від ВЧ НОМЕР_1 заява про долучення до матеріалів справи доказів на виконання вимог ухвали суду від 08.10.2024 р., в якій суд повідомлено про відсутність у розпорядженні відповідача особової справи ОСОБА_1 .

Разом із вищезазначеною заявою відповідачем були надані наступні докази:

- виписка АТ «УкрСиббанк» від 10.10.2024 р. з відомості щодо нарахування коштів №554 за серпень 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 нараховано 26.09.2024 р. кошти на суму 441 735, 43 грн.;

- довідка ВЧ НОМЕР_1 за №20451/Ф від 05.10.2024 р. про нараховані та перераховані ОСОБА_1 суми додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. з травня 2022 року по квітень 2023 року на загальну суму 707 685, 43 грн.;

- довідка ВЧ НОМЕР_1 за №1929 від 13.03.2024 р. про безпосередню участь ОСОБА_1 у період з 17.03.2022 р. по 30.04.2022 р. у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;

- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №58 від 22.03.2023 р. про вибуття позивача у відпустку за станом здоров`я у м.Київ на 30 діб з 21 березня по 19 квітня 2023 року;

- довідка про нараховані та перераховані ОСОБА_1 суми основних та додаткових видів грошового забезпечення з березня по грудень 2022 року у ВЧ НОМЕР_1 за №24940 від 23.10.2024 р.;

- довідка про нараховані та перераховані ОСОБА_1 суми основних та додаткових видів грошового забезпечення з січня по липень 2023 року у ВЧ НОМЕР_1 за №24941 від 23.10.2024 р.;

- довідка-розрахунок грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1

28.10.2024 р. до суду надійшла від представника позивача заява, до якої додано повідомлення АТ «УкрСиббанк» про зарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 виплати в розмірі 441 735, 43 грн.

У цій заяві підтверджено отримання позивачем від відповідача вищезазначеної суми коштів.

Стосовно інших відомостей та документів, які були витребувані судом у заяві представника позивача зазначено, що ОСОБА_1 надав всі наявні відомості та докази в якості додатків до заяви від 19.09.2024 р., а інші докази та відомості у позивача відсутні.

06.11.2024 р. до суду надійшла від представника позивача заява, в якій заявник посилається на складену відповідачем довідку «Про нараховані та перераховані суми додаткової винагороди» та зазначив, що проведена позивачем калькуляція не виявила тотожності нарахованої суми з сумами наведеними в Довідці. Враховуючи необхідність повного розуміння сторонами порядку та механізму нарахувань, що є частиною предмету позову, заявник просить відповідача надати більш розгорнуту калькуляцію проведених виплат. Одночасно із цим, заявник зауважує, що документальна наявність зрозумілої калькуляції є необхідною умовою відсутності будь яких непорозумінь між сторонами що є базовою ціллю створення правового підґрунтя при прийнятті остаточного справедливого рішення.

Перевіривши подані до суду докази, судом встановлено, що витребувані докази не надані до суду у повному обсязі, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 р. втретє витребувано від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини (в т.ч. у вигляді виписок з медичних карт, епікризів та/або довідок).

Крім того, у вищезазначеній ухвалі суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії наступних доказів:

- відомості та їх документальне підтвердження (за наявності) щодо періодів перебування ОСОБА_1 поза штатом в розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 ;

- належним чином засвідчену копію наказу та/або іншого розпорядчого документу, на підставі якого відповідачем здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів на суму 441 735, 43 грн.;

- пояснення щодо додаткової винагороди, яка була нарахована та/або виплачена позивачу з травня 2022 року по квітень 2023 року з детальним роз`ясненням щодо періодів лікування позивача (стаціонарне лікування або у відпустці для лікування), які були враховані ВЧ НОМЕР_1 під час розрахунку відповідних виплат з посиланням на конкретні документи, які стали підставою для нарахування відповідних виплат (зокрема, у вигляді виписок, епікризів, довідок тощо);

- особова справа ОСОБА_1 ;

- довідка-розрахунок про розмір грошового забезпечення позивача за спірний період із зазначенням усіх складових, сум утримань та виплати сум грошової допомоги;

- витяг з бойових наказів, розпоряджень, донесень та витяг із журналу бойових дій, відповідно яких позивача було направлено на виконання завдання та в результаті яких позивач отримав поранення;

- всіх наказів командира Військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування після поранення за весь період служби з 16.03.2022 р. по 06.07.2023 р.

26.11.2024 р. до суду надійшла від ВЧ НОМЕР_1 заява про долучення до матеріалів справи документів, а саме:

- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) за №111-РС від 26.06.2022 р. про увільнення позивача від займаних посад і зарахування в розпорядження;

- витяг із підсумкового бойового донесення командира № НОМЕР_2 від 24.04.2022 р.;

- довідка №20451/Ф від 05.10.2024 р. про нараховані та перераховані суми додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. з травня 2022 року по квітень 2023 року у ВЧ НОМЕР_1 ;

- довідка ВЧ НОМЕР_3 за №4106 від 12.06.2023 р.;

- Виписний епікриз №10604, виданий Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь»;

- довідка №599 від 12.11.2023 р. про нараховані та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. у ВЧ НОМЕР_1 з березня 2022 року по липень 2023 року;

- довідка ВЧ НОМЕР_1 за №1929 від 13.03.2024 р.;

- довідка ВЧ НОМЕР_1 за №5695 від 15.05.2023 р.;

- довідки ВЛК за №66 від 13.09.2022 р., №111 від 26.10.2022 р., №170 від 26.12.2022 р., №308 від 10.03.2023 р.;

- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №58 від 22.03.2023 р.;

- довідка №24940 від 23.10.2024 р. про нараховані та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення у ВЧ НОМЕР_1 з березня 2022 року по грудень 2022 року;

- довідка №24941 від 23.10.2024 р. про нараховані та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення у ВЧ НОМЕР_1 з січня 2023 року по липень 2023 року;

- довідка-розрахунок грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 ;

- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) за №53 від 16.03.2022 р. щодо зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 ;

- відомість з АТ «УкрСиббанк» про нарахування коштів №554 від 10.10.2024 р. щодо нарахування ОСОБА_1 грошових коштів через банківську установу 27.09.2024 р. на загальну суму 441 735, 43 грн.

Перевіривши подані відповідачем до суду докази на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2024 р., судом встановлено, що витребувані докази не надані ВЧ НОМЕР_1 до суду у повному обсязі.

Так, зокрема, ВЧ НОМЕР_1 не виконано вимоги ухвал суду й не надано належним чином засвідчену копію особової справи позивача.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивача було звільнено з військової служби за наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) за №134-РС від 06.07.2023 р. та виключено зі списків особового складу частини згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №135 від 06.07.2023 р.

Відповідно до положень пунктів 1, 8 розділу XIV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №280 від 15.09.2022 р. (зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 14.11.2022 р. за №1407/38743), особові справи обліковуються в книзі обліку особових справ (додаток 64) у порядку загальної нумерації або за алфавітом залежно від кількості облікованих особових справ. Записи в книзі робляться чорнилом темного кольору (чорного, синього або фіолетового) в день одержання, складання або пересилки особових справ.

Особові справи зберігаються в алфавітному порядку, а також, у залежності від кількості справ, можуть зберігатись у порядку номерів, за якими вони обліковані в книзі обліку особових справ. У разі пономерного зберігання ведеться допоміжна картотека обліку особових справ, складена з алфавітних карток обліку особових справ (додаток 66) за алфавітом. У разі вибуття військовослужбовців із виключенням із списків особового складу військової частини в алфавітних картках робиться запис, коли, кому і за яким номером вислано особову справу, після чого картка перекладається в довідкову (архівну) картотеку і зберігається п`ять років.

Під час звільнення офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби їхні особові справи пересилаються:

перші примірники:

під час звільнення в запас або відставку з правом на пенсію - до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя;

під час звільнення в запас без права на пенсію - до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання;

другі примірники особових справ офіцерів - до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. До цих примірників обов`язково долучаються витяги з наказів по особовому складу про звільнення.

У заяві від 23.10.2024 р. відповідач зазначив, що особова справа ОСОБА_1 у розпорядженні ВЧ НОМЕР_1 відсутня з огляду на те, що позивач не проходить службу у військовій частині.

Водночас, відповідач не повідомив суд про факт переміщення особової справи ОСОБА_1 та назву установи, до якої відповідний примірник особової справи позивача був направлений (у разі такого пересилання).

Враховуючи наведене, суд звертає увагу відповідача на те, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із ч.ч. 6, 7, 8 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Враховуючи наведене, у випадку об`єктивної неможливості подачі ВЧ НОМЕР_1 витребуваного судом доказу, відповідачу слід зазначити про причини та/або обставини, що унеможливили виконання відповідачем вимог ухвал суду щодо витребування відповідних доказів.

Відповідачем не надано до суду відомості щодо періодів перебування ОСОБА_1 поза штатом в розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , а також не надано належним чином засвідчену копію наказу та/або іншого розпорядчого документу, на підставі якого відповідачем здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів на суму 441 735, 43 грн.

Окрім того, всупереч вимог ухвал суду відповідачем не були надані пояснення щодо додаткової винагороди, яка була нарахована та/або виплачена позивачу з травня 2022 року по квітень 2023 року з детальним роз`ясненням щодо періодів лікування позивача (стаціонарне лікування або у відпустці для лікування), які були враховані ВЧ НОМЕР_1 під час розрахунку відповідних виплат з посиланням на конкретні документи, які стали підставою для нарахування відповідних виплат (зокрема, у вигляді виписок, епікризів, довідок тощо).

В ухвалах від 02.09.2024 р., від 08.10.2024 р. та від 12.11.2024 р. суд витребовував у позивача належні, достатні, допустимі та достовірні докази щодо фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини, однак вимоги відповідних ухвал суду у цій частині позивачем не було виконано.

26.11.2024 р. до суду надійшла від представника позивача заява, в якій зазначено, що до заяви, датованої 12.09.2024 р. та отриманої судом 13.09.2024 р., ним було додано копії документів, які підтверджують стаціонарне лікування ОСОБА_1 у медичній роті ВЧ НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р. та з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини.

Представник позивача зауважив, що серед цих документів фотокопії двох рукописних сторінок з письмового медичного документу ОСОБА_1 , який був створений та вівся медичною ротою ВЧ НОМЕР_1 , та містить запис від 24.05.2022 р. чергового фельдшера ст. ср-та Коростильової про направлення солдата ОСОБА_1 на консультацію до ВЧ НОМЕР_4 .

При цьому, представник позивача зауважив про відсутність в нього підтвердження того, що цей документ має назву «медична карта», але за своєю суттю він, на думку представника позивача, є саме таким документом, до якого медична частина ВЧ НОМЕР_1 вносила всі відомості про стан здоров`я та лікування військовослужбовця ОСОБА_1 .

Одночасно із цим представник позивача наголосив, що крім вказаного документу інші докази про стаціонарне лікування ОСОБА_1 у медичній роті ВЧ НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р. та з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у позивача відсутні.

Надалі заявник посилається на відзив на позовну заяву, в якому ВЧ НОМЕР_1 вказано, що відповідач не визнає той факт, що позивач проходив стаціонарне лікування у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р. та з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. й повідомляє про відсутність медичних документів позивач у своєму розпорядженні, посилаючись на те, що такі документи містять лікарську таємницю.

Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 у вказані періоди проходив стаціонарне лікування після бойового поранення саме в медичній роті військової частини НОМЕР_1 , яка є структурним підрозділом відповідача військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим факт знаходження позивача на лікуванні не міг відбуватися без оформлення відповідних медичних документів саме відповідачем. Твердження відповідача про відсутність в його розпорядженні медичних документів щодо військовослужбовця ОСОБА_1 , який проходив службу в цій частині, представник позивача вважає неправдивими, як і доводи відповідача про неможливість надання ВЧ НОМЕР_1 особової справи ОСОБА_1 .

Крім того, представник позивача зазначив, що відомості про проходження військовослужбовцем ОСОБА_1 стаціонарного лікування в медичній роті ВЧ НОМЕР_1 в періоди 19.04.2022 24.04.2022 рр., 19.05.2022 24.05.2022 рр. мають бути відображені в медичній характеристиці, яка мала складатися ВЧ НОМЕР_1 при неодноразових направленнях військовослужбовця ОСОБА_1 на проходження ВЛК.

З огляду на викладене, представником позивача заявлено до суду клопотання про витребування доказів по справі, а саме: заявник просить суд витребувати у відповідача особову справу військовослужбовця ОСОБА_1 , зокрема відомості про проходження стаціонарного лікування в медичній роті військової частини НОМЕР_1 в періоди 19.04.2022 24.04.2022, 19.05.2022 24.05.2022 та медичну характеристику ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 4, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, суд зауважує, що факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. має бути підтверджено належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами.

Натомість, надані представником позивача фотокопії «двох рукописних сторінок з письмового медичного документу ОСОБА_1 , який був створений та вівся медичною ротою ВЧ НОМЕР_1 , та містить запис від 24.05.2022 р. чергового фельдшера ст. ср-та Коростильової про направлення солдата ОСОБА_1 на консультацію до ВЧ НОМЕР_4 » не можна вважати належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами підтвердження обставин справи, на які посилається у позовній заяві ОСОБА_1 та, які у подальшому зумовили порушення прав та інтересів позивача.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 78 КАС України).

Одночасно із цим, суд звертає увагу представника позивача на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на недоведеність відповідних обставин справи позивачем, повідомляє суд про відсутність відповідних документів в розпорядженні ВЧ НОМЕР_1 з посиланням на те, що відповідно до вимог ст. 286 ЦК України, ст. 40 Основ законодавства України про охорону здоров`я такі документи містять лікарську таємницю.

З урахуванням наведеного, стверджувати про визнання відповідачем факту перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у даному випадку неможливо.

Суд зауважує, що інформація в частині щодо проходження позивачем лікування належить до конфіденційної.

Фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні (частина 1 статті 286 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Фізична особа зобов`язана утримуватися від поширення інформації, зазначеної у частині першій цієї статті, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків або з інших джерел (частина 3 статті 286 ЦК України).

Пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні (стаття 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Праву на таємницю здоров`я кореспондує обов`язок медичних працівників й інших визначених осіб дотримуватися медичної таємниці.

Медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків (стаття 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина 2 статті 32 Конституції України, перше речення абзацу 1 частини 2 статті 11 Закону України «Про інформацію»).

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (друге речення абзацу 1 частини 2 статті 11 Закону України «Про інформацію»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у §§ 95, 96 рішення від 25 січня 1997 року у справі «Z проти Фінляндії» (заява № 22009/93 [1997] ECHR 10) зазначив, що захист особистих даних, не тільки медичних, є надзвичайно важливим для реалізації особою свого права на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Повага до конфіденційності інформації про стан свого (пацієнта) здоров`я є невід`ємним принципом правових систем країн-учасниць Конвенції. Вирішальною є не лише повага до медичної таємниці пацієнта, а також і забезпечення його довіри до медичної професії та медичних послуг загалом. Без такого захисту особи, які потребують медичної допомоги, можуть віднаджуватись від надання інформації особистого та інтимного характеру, що може бути необхідним для отримання належного лікування, та навіть від прагнення отримати таку допомогу, і таким чином наражати себе та своє здоров`я, а у випадку інфекційного захворювання - і здоров`я суспільства, на небезпеку. Таким чином, внутрішнє законодавство повинно забезпечувати достатні гарантії з метою запобігання передачі або розголошенню медичної таємниці, що може суперечити положенням статті 8 Конвенції.

Повага до конфіденційності інформації про стан свого (пацієнта) здоров`я є невід`ємним принципом правових систем країн-учасниць Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання в таке право не може визнаватися таким, що відповідає ст. 8 Конвенції, якщо тільки воно не виправдане певними важливішими суспільними інтересами, що відповідає висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 29.06.2022 р. по справі №205/9115/19.

При цьому, суд висновується на положеннях ч. 4 ст. 9 КАС України, яка впроваджує принцип офіційного з`ясування обставин справи, та встановлює, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Натомість, позивачем та/або його уповноваженим представником не надано жодного доказу на підтвердження звернення до ВЧ НОМЕР_1 (медичної роти при ВЧ НОМЕР_1 ) для отримання відповідних доказів про проходження позивачем стаціонарного лікування у відповідні періоди, а відтак позивачем не доведена об`єктивна неможливість надання витребуваних судом доказів.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази щодо фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини.

При цьому, позивачем не повідомлено суд про заходи, які ними було вжито для отримання відповідних доказів самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та/або не повідомлено про об`єктивні причини неможливості самостійного отримання позивачем відповідних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ч. 3 ст. 2 КАС України, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі закріплено як принцип здійснення правосуддя в адміністративних судах.

Статтею 9 КАС України встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно вимог частини 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 4, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частинами 3, 6 статті 80 КАС України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Разом з тим, згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

З огляду на викладене, для повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, суд вважає за необхідне повторно витребувати від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини (в т.ч. у вигляді виписок з медичних карт, епікризів та/або довідок).

Крім того, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів суд вважає за доцільне повторно витребувати від ВЧ НОМЕР_1 :

- особову справу ОСОБА_1 ;

- відомості та їх документальне підтвердження (за наявності) щодо періодів перебування ОСОБА_1 поза штатом в розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 ;

- належним чином засвідчену копію наказу та/або іншого розпорядчого документу, на підставі якого відповідачем здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів на суму 441 735, 43 грн.;

- пояснення щодо додаткової винагороди, яка була нарахована та/або виплачена позивачу з травня 2022 року по квітень 2023 року з детальним роз`ясненням щодо періодів лікування позивача (стаціонарне лікування або у відпустці для лікування), які були враховані ВЧ НОМЕР_1 під час розрахунку відповідних виплат з посиланням на конкретні документи, які стали підставою для нарахування відповідних виплат (зокрема, у вигляді виписок, епікризів, довідок тощо).

Також суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та додатково витребувати у відповідача:

- відомості щодо стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. (за наявності та в обсязі, що не становить медичну таємницю);

- медичну характеристику ОСОБА_1 (без зазначення відомостей, які становлять лікарську таємницю).

Частиною 2 статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частиною 1 статті 237 КАС України передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

В зв`язку з вищевикладеним та відсутністю повідомлення учасниками справи про усунення обставин, що викликали зупинення провадження по вказаній справі, суд вважає за можливе продовжити строк зупинення провадження.

Керуючись ст.ст. 72-80, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Вчетверте витребувати від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження фактів стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. у зв`язку з пораненням (травмою), отриманою під час захисту Батьківщини (в т.ч. у вигляді виписок з медичних карт, епікризів та/або довідок).

Повторно витребувати від Військової частини НОМЕР_1 :

- особову справу ОСОБА_1 ;

- відомості та їх документальне підтвердження (за наявності) щодо періодів перебування ОСОБА_1 поза штатом в розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 ;

- належним чином засвідчену копію наказу та/або іншого розпорядчого документу, на підставі якого відповідачем здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів на суму 441 735, 43 грн.;

- пояснення щодо додаткової винагороди, яка була нарахована та/або виплачена позивачу з травня 2022 року по квітень 2023 року з детальним роз`ясненням щодо періодів лікування позивача (стаціонарне лікування або у відпустці для лікування), які були враховані ВЧ НОМЕР_1 під час розрахунку відповідних виплат з посиланням на конкретні документи, які стали підставою для нарахування відповідних виплат (зокрема, у вигляді виписок, епікризів, довідок тощо).

Зазначені документи надати на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (49089, м.Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, електронна адреса ) протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Зобов`язати позивача направити вищезазначені докази відповідачу.

Клопотання представника позивача про витребування доказів по справі задовольнити.

Витребувати від Військової частини НОМЕР_1 :

- відомості щодо стаціонарного лікування ОСОБА_1 у медичній роті в/ч НОМЕР_1 у періоди з 19.04.2022 р. по 24.04.2022 р., з 19.05.2022 р. по 24.05.2022 р. (за наявності та в обсязі, що не становить медичну таємницю);

- медичну характеристику ОСОБА_1 (без зазначення відомостей, які становлять лікарську таємницю).

Роз`яснити, що письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд попереджає про застосування заходів процесуального примусу у випадку невиконання вимог суду в частині надання витребуваних документів.

Продовжити строк зупинення провадження у справі до надання учасниками справи витребуваних судом доказів.

Суд роз`яснює, що відповідно до частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса