Справа № 360/1064/24
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1064/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якої звернувся адвокат Галкін Вячеслав Леонідович (далі представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Луганській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ у Київській області), в якому представник позивача просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 20 червня 2024 року № 92 і рішення ГУ ПФУ у Київській області від 14 серпня 2024 року № 923;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області поновити/призначити позивачці пенсію за її заявою від 11 червня 2024 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що 02 квітня 2002 року Красноперекопським управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим їй була призначена пенсія як державному службовцю.

У 2014 році територія Автономної Республіки Крим, де проживала позивач, була анексована. За сімейними обставинами вона не змогла покинути окуповану територію, виплата пенсії їй була призупинена.

За період проживання під окупацією позивач не приймала громадянства країни-окупанта, не оформлювала пенсії чи будь-яких інших соціальних виплат.

У березні 2024 року позивач виїхала з Криму та перемістилася до м. Івано-Франківськ, зареєструвала місце свого проживання у м. Івано-Франківську.

11 червня 2024 року позивач звернулася до пенсійного органу через сервісний центр ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з за консультацією щодо поновлення виплати їй пенсії, де їй пояснили, що Пенсійний фонд України позбавлений можливості перевірити чи отримує позивач пенсію, а тому поновлення за таких обставин не можливо та порекомендувала подати заяву про призначення пенсії за віком, що вона й зробила в цей же день.

Заява позивача про призначення пенсії за віком в порядку екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Луганській області, який своїм рішенням від 20 червня 2024 року № 92 відмовив у призначенні пенсії. В указаному рішенні зазначено, що підставою для відмови у пенсії є те, що «на титульному аркуші трудової книжки від 19 лютого 1971 року наявний штамп про призначення пенсії з 02 квітня 2002 року Красноперекопським ОПО. Страховий стаж складає 46 років 27 днів (зараховано по 28 лютого 2014 року в повному обсязі). Відповідачем-1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки пенсія ОСОБА_1 вже призначалась та виплачувалась за законодавством України. ОСОБА_1 має право звернутись за поновленням виплати пенсії за наявності документів, передбачених абзацом 9 пункту 2.8 Порядку № 22-1».

06 серпня 2024 року засобами вебпорталу Пенсійного фонду України позивач подала заяву про поновлення раніше призначеної пенсії. Ця заява в порядку екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Київській області, за результатами було прийнято рішення від 14 серпня 2024 року № 92, яким було відмовлено у призначенні пенсії. При цьому жодного рішення стосовно поновлення раніше призначеної пенсії відповідач не прийняв, а отже в цій частині вчинив протиправну бездіяльність.

При цьому на вебпорталі ПФУ позивача не значиться як пенсіонер, а тому за вказаних обставин обидва рішення територіальних органів ПФУ є протиправними.

На підставі зазначеного, позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та зобов`язано Пенсійний фонд України надати для приєднання до справи: інформацію з Центральної бази даних, в якій зазначити чи значиться ОСОБА_1 отримувачем пенсії, якщо значиться зазначити з якого періоду, вид пенсії, по який період виплачувалась та усі документи, які є в наявності відносно останньої (протокол призначення пенсії тощо).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ГУ ПФУ у Київській області 15 жовтня 2024 року подало відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 11 червня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву з доданими документами позивача щодо призначення пенсії за віком було розглянуто ГУ ПФУ в Луганській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 20 червня 2024 року № 92.

Позивач за допомогою засобів електронних послуг на вебпорталі Пенсійного фонду України подала повторну заяву від 06 серпня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву з доданими документами позивача щодо призначення пенсії за віком було розглянуто ГУ ПФУ у Київській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 14 серпня 2024 року № 92.

Після надання відмови-відповіді, електронна пенсійна справа передається засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації/фактичного) особи, тобто до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і за наявності відповідного страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Пенсійний вік, визначений частиною третьою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 65 років. Вік позивача на дату звернення становить 72 роки.

Необхідний страховий стаж, визначений частиною третьою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить не менше 15 років. Страховий стаж позивача становить 46 років 27 днів.

Згідно підпункту 9 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії. Відповідно до абзацу 9 пункту 2.8 Порядку № 22-1 громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

В заяві про призначення пенсії позивачем зазначено, що пенсія призначалась в Автономній Республіці Крим, громадянства країни-окупанта немає та пенсію не отримує.

На титульному аркуші трудової книжки позивача від 19 лютого 1971 року наявний штамп про призначення пенсії з 02 квітня 2002 року Красноперекопським ОПО.

За результати розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивача зараховано всі періоди. Разом з тим, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не надано документи, які засвідчують неперебування заявниці на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувача пенсії.

Порушень інтересів позивача територіальними відділеннями Пенсійного фонду України допущено не було, тому і підстав для задоволення адміністративного позову немає.

З урахуванням вказаного ГУ ПФУ у Київській області просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

16 жовтня 2024 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» Пенсійним фондом України суду надана заява, в якій зазначено наступне.

Пенсійна справа ОСОБА_1 зберігалася в Красноперекопському районі Автономної Республіки Крим за місцем перебування на обліку, як пенсіонера. Перевезення пенсійних справ осіб, які перебували на обліку управліннях, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях, на підконтрольну українській владі територію не здійснювалось.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 234, постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» територіальні органи Пенсійного фонду України, після звернення особи про поновлення (отримання) пенсійних виплат на підконтрольній території, направляли запит про витребування пенсійної справи до відповідних органів Російської Федерації.

За наявною інформацією ОСОБА_1 із заявою про отримання пенсійних виплат з 2014 року не зверталася. Підстав робити запит її пенсійної справи у органів Пенсійного фонду України не виникало. З початку повномасштабного вторгнення (24 лютого 2022 року) вищезгадані запити органами Фонду не подаються.

Враховуючи вказане, електронна/паперова пенсійна справа ОСОБА_1 в Пенсійному фонді України відсутня. Інформація та документи про можливе винесення відповідним територіальним управлінням Пенсійного фонду України рішення про припинення нарахування та виплати пенсії вказаній особі не перебувають у розпорядженні Пенсійного фонду України.

Щодо пенсіонерів, які станом на квітень 2014 року перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України Автономної Республіки Крим, Пенсійний фонд України володіє інформацією в обсязі, наявному в електронній базі даних одержувачів пенсії. Зокрема, наявна інформація про те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 квітня 2002 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 03 вересня 2004 року позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія виплачена по березень 2014 року. Розмір пенсії становив 2335,02 грн.

Враховуючи зазначене, Пенсійний фонд України надає відомості та документи щодо ОСОБА_1 , що фактично перебувають у розпорядженні Пенсійного фонду України, в обсязі, наявному в електронній базі даних одержувачів пенсії, а саме: витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; загальні відомості з електронної бази даних (скрін) по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 ; відомості щодо обліку ОСОБА_1 (скрін) по особовому рахунку № НОМЕР_1 ; заява за призначенням/перерахунком пенсії ОСОБА_1 від 11 червня 2024 року; заява за призначенням/перерахунком пенсії ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року; анкета-опитування; витяг з Реєстру територіальної громади на ОСОБА_1 ; скрін трудової книжки ОСОБА_1 ; скрін паспорта ОСОБА_1 ; картка платника податків ОСОБА_1 ; розрахунок стажу ОСОБА_1 , сформованої станом на 11 червня 2024 року; заява на виплату пенсії або грошової допомоги ОСОБА_1 від 07 серпня 2024 року; рішення про відмову у призначенні пенсії від 14 серпня 2024 року № 92 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві; рішення про відмову в призначенні пенсії від 20 червня 2024 року № 92 ГУ ПФУ в Луганській області.

ГУ ПФУ в Луганській області також позов не визнало, про що через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» 18 жовтня 2024 року подало відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що за даними ІКІС ПФУ підсистеми «Призначення та виплати пенсій» вперше ОСОБА_1 звернулась до сервісного центру № 6 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області з заявою від 11 червня 2024 року № 8152 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а вдруге 06 серпня 2024 року.

Для призначення пенсії ОСОБА_1 , зокрема, надала: паспорт громадянина України; витяг з реєстру територіальної громади (дата реєстрації 06 червня 2024 року); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву довільної формі про відсутність громадянства держави-окупанта; трудову книжку від 19 лютого 1971 року дати заповнення з вкладишем серії НОМЕР_2 дати заповнення 03 травня 1989 року.

За принципом екстериторіальності заява від 11 червня 2024 року розглядалася ГУ ПФУ в Луганській області. В указаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що отримувала пенсію в Автономній Республіці Крим. На титульному аркуші трудової книжки від 19 лютого 1971 року наявний штамп про призначення пенсії з 02 квітня 2002 року Красноперекопським ОПО.

За даними паспорту серії НОМЕР_3 від 21 квітня 1998 року заявниця з 29 листопада 2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади заявниця з 06 червня 2024 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За розглядом доданих до заяв документів встановлено, що вік заявниці на дату звернення за призначенням пенсії (на 11 червня 2024 року) 72 роки 2 місяці 9 днів. Страховий стаж роботи 46 років 27 днів (враховано по 28 лютого 2014 року в повному обсязі).

Оскільки ОСОБА_1 у 2002 році призначалася пенсія за віком на території України в Автономній Республіці Крим, заявниця матиме право на поновлення виплати пенсії за положеннями абзацу 4 підпункту 3 пункту 2.8 Порядку № 22-1 за наявності пенсійної справи та документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.

На підставі вищевикладеного, спеціалістами ГУ ПФУ в Луганській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 20 червня 2024 року № 92.

Заяву від 06 серпня 2024 року, яку було подано через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України було розглянуто спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Після розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення від 14 серпня 2024 року № 92, яким вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не надано документи, які засвідчують неперебування заявниці на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувача пенсії.

Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 20 червня 2024 року № 92 та рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 14 серпня 2024 року № 92 позивачу роз`яснено, що відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 розгляд заяв, поданих громадянами України, які проживали на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, здійснюються з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 234.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.1 Порядку № 22-1 громадянам України, які проживають на території Автономної Республіці Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації до заяви про призначення пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави окупанта. Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як отримувач пенсії.

Відповідно до абзацу 9 пункту 2.8 Порядку № 22-1 громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави окупанта.

Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

З урахуванням вказаного ГУ ПФУ в Луганській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Київській області про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області надати суду: інформацію, чи розглядалась заява ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної республіки Крим; якщо така заява не розглядалася надати пояснення про причини не розгляду; усі рішення (протоколи, розпорядження, листи тощо), прийняті за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної республіки Крим. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надати суду інформацію, яким Пенсійним органом за принципом екстериторіальності та в порядку єдиної черги завдань розглядалась заява ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної республіки Крим; якщо така заява не розглядалася надати пояснення про причини не розгляду; усі рішення (протоколи, розпорядження, листи тощо), прийняті за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної республіки Крим.

На виконання вимог ухвали суду від 18 жовтня 2024 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надані додаткові пояснення від 29 жовтня 2024 року, в яких зазначено, що заяви ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про призначення пенсії за віком та поновлення пенсії, які були подані через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, розглядалися за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань спеціалістами ГУ ПФУ у Київській області. Заява від 06 серпня 2024 року про поновлення пенсії подана одночасно (додана як інший документ, а не як окреме звернення) із заявою про призначення пенсії. За результатом розгляду заяв ГУ ПФУ у Київській області було ухвалено рішення про відмову у призначенні пенсії від 14 серпня 2024 року № 92. Надати пояснення про причини нерозгляду заяви від 06 серпня 2024 року про поновлення виплати немає можливості, оскільки заяви розглядалися за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань спеціалістами ГУ ПФУ у Київській області. Окремого рішення ГУ ПФУ у Київській області щодо розгляду заяви від 06 серпня 2024 року про поновлення виплати в матеріалах електронної пенсійної справи немає. У впровадженому технологічному процесі опрацювання звернень (принцип екстериторіальності та єдиної черги завдань) спеціалісти ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не мали доступу до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та не ухвалювали будь-яких рішень.

На виконання вимог ухвали суду від 18 жовтня 2024 року ГУ ПФУ у Київській області надані письмові пояснення від 07 листопада 2024 року, в яких зазначено, що заява ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення виплати пенсії, що була подана через вебпортал Пенсійного фонду України, розглядалась в умовах екстериторіальності спеціалістом ГУ ПФУ у Київській області, перевірку прийнятого рішення проводив головний спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 . Адреса проживання відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/006647162 з 06 червня 2024 року: АДРЕСА_2 .

Згідно з відміткою у трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_1 була призначена пенсія з 02 квітня 2002 року.

З 23 червня 2024 року набрав чинності Закон України від 25 квітня 2024 року № 3674-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до пункту 14-4 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким встановлено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 13 березня 2024 року № 21164/0/2-24/54, що надійшло до управління листом Пенсійного фонду України від 30 вересня 2024 року № 2800-030102-9/58860 призначення/поновлення пенсії особі, яка виїхала з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, окремих територій Донецької та Луганської областей, що були окуповані до 24 лютого 2022 року, здійснюється за наявності реєстрації місця фактичного проживання пенсіонера на підконтрольній Україні території, що підтверджується довідкою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами), або витягом з реєстру територіальної громади.

ГУ ПФУ у Київській області вказало, що виплата пенсії ОСОБА_1 може бути поновлена за наявними у пенсійній справі документами у разі повторного звернення до територіальних органів Пенсійного фонду з відповідною заявою.

Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) є громадянкою України, пенсіонером, з 02 квітня 2002 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 03 вересня 2004 року отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір пенсії становив 2335,02 грн, яка виплачена по березень 2014 року, що підтверджується пенсійним посвідченням від 20 квітня 2002 року серії НОМЕР_5 , виданим Пенсійним фондом України, загальними відомостями з електронної бази даних (скрін) по особовому рахунку № НОМЕР_1 і відомостями щодо обліку ОСОБА_1 (скрін) по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 , виданим 21 квітня 1998 року Красноперекопським МРВ ГУ МВС України в Криму, ОСОБА_1 є громадянкою України та з 29 листопада 2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади позивач з 06 червня 2024 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (форма РС-право), страховий стаж позивача (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 46 років 00 місяців 27 днів.

На титульному аркуші трудової книжки від 19 лютого 1971 року ОСОБА_1 зазначено: «Пенсія призначена Красноперекопським ОПО 02 квітня 2002 року».

11 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до сервісного центру № 6 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області із заявою, зареєстрованою за № 8152, про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви про призначення пенсії позивач додала: паспорт громадянина України; витяг з реєстру територіальної громади (дата реєстрації 06 червня 2024 року); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву довільної формі про відсутність громадянства держави-окупанта від 11 червня 2024 року; трудову книжку від 19 лютого 1971 року дати заповнення з вкладишем серії НОМЕР_2 дати заповнення 03 травня 1989 року.

За принципом екстериторіальності заява від 11 червня 2024 року розглядалася ГУ ПФУ в Луганській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 20 червня 2024 року № 92 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки пенсія останній вже призначалась та виплачувалась за законодавством України. В обґрунтування прийнятого рішення відповідач зазначив, що вік заявниці 72 роки 2 місяці 9 днів. Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 11 червня 2024 року. В заяві про призначення пенсії ОСОБА_1 зазначено, що пенсія призначалась в Автономній Республіці Крим, громадянства країни-окупанта немає та пенсію не отримує. На титульному аркуші трудової книжки від 19 лютого 1971 року наявний штамп про призначення пенсії з 02 квітня 2002 року Красноперекопським ОПО. Страховий стаж складає 46 років 27 днів (зараховано по 28 лютого 2014 року в повному обсязі). ОСОБА_1 має право звернутись за поновленням виплати пенсії за наявності документів, передбачених абзацом 9 пункту 2.8 Порядку № 22-1. Не працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

06 серпня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про призначення пенсії через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, а також додала заяву від 06 серпня 2024 року про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної Республіки Крим.

У заяві від 06 серпня 2024 року про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1 повідомила, що вона ніколи не отримувала будь-яких пенсійних виплат від країни-окупанта Російської Федерації та не приймала ніколи громадянство Російської Федерації.

За принципом екстериторіальності заяви від 06 серпня 2024 року розглядалися ГУ ПФУ у Київській області.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 14 серпня 2024 року № 92 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не надано документи, які засвідчують неперебування заявниці на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувача пенсії.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

У частині першій статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2017 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1 у редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення, поновлення пенсії), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал або засоби Порталу Дія) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (абзац другий пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 234.

За приписами абзацу сьомого пункту 1.8 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з підпунктом 9 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2.8 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації (абзац дев`ятий пункту 2.8 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно з пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац чотирнадцятий пункту 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Судом установлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України та з 06 червня 2024 року зареєстрована на території України за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 є пенсіонером та з 02 квітня 2002 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 03 вересня 2004 року отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки на дату звернення із заявами від 11 червня 2024 року і від 06 серпня 2024 року позивачу вже була призначена пенсія, рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 20 червня 2024 року № 92 про відмову в призначенні пенсії та рішення ГУ ПФУ у Київській області від 14 серпня 2024 року № 92 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірними.

06 серпня 2024 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 подала заяву про поновлення раніше призначеної пенсії, яка виплачувалася до моменту окупації Автономної Республіки Крим, в якій повідомила, що вона ніколи не отримувала будь-яких пенсійних виплат від країни-окупанта Російської Федерації та ніколи не приймала громадянство Російської Федерації.

Однак, вказана заява не була розглянута органом Пенсійного фонду.

У статті 49 Закону № 1058-ІV і пункті 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що за наслідками розгляду заяви про поновлення пенсії орган, що поновлює пенсію, приймає відповідне рішення. Разом з тим, ГУ ПФУ у Київській області не прийняв вмотивоване рішення відповідно до положень Закону № 1058-ІV і Порядку № 22-1.

Отже, бездіяльність пенсійного органу щодо нерозгляду заяви позивача від 06 серпня 2024 року про поновлення пенсії є протиправною.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу положень статті 49 Закону № 1058-ІV і пункту 4.3 Порядку № 22-1 передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про поновлення пенсії або про відмову в поновленні пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Щодо способу захисту порушеного права суд зазначає, що статтею 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд, серед іншого, може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Київській області щодо нерозгляду заяви позивача від 06 серпня 2024 року про поновлення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області розглянути заяву позивача від 06 серпня 2024 року про поновлення пенсії, з урахуванням правових висновків, викладених в рішенні суду.

У задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити через їх безпідставність та необґрунтованість. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1972,80 грн, що підтверджується квитанцією від 29 вересня 2024 року № 1SK3-AD49-MF8E.

З огляду на те, що судом задоволено позов частково, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору (за одну позовну вимогу немайнового характеру) у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Київській області.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, 93404), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 серпня 2024 року про поновлення пенсії, з урахуванням правових висновків, викладених в рішенні суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль