Справа № 320/30032/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року справа № 320/30032/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанови.

Суть спору: 23.08.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» із позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому позивач просить суд визнати дії державного виконавця протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70657431 від 19.07.2023 (стягувач ОСОБА_1 ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» добровільно виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із чим відсутні підстави для накладення штрафу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 позов залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позову, протягом якого позивачу слід було надати обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

29.09.2023 на адресу суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 13.09.2023 надійшла заява від 29.09.2023 №ЗПР/746/23 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Витребувано від відповідача копію Положення про Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); копії всіх матеріалів ВП №70657431 з примусового виконання виконавчого листа №757/35846/21-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 07.11.2022 із копією заяви про його примусове виконання; докази направлення та вручення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70657431 від 05.01.2023 та постанови про накладення штрафу від 19.07.2023; копію платіжного доручення про списання штрафу у розмірі 5 100 грн. 25.07.2023 з рахунку позивача за ВП №70657431 згідно виконавчого листа №757/35846/21-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 07.11.2022 (стягувач ОСОБА_1 ).

Ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.10.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 04.11.2023.

06.01.2024 Київським окружним адміністративним судом зареєстровано супровідний лист відповідача, до якого додано витребувані судом докази.

17.10.2024 канцелярією суду зареєстровано уточнену позовну заяву позивача від 21.08.2024 № ЗПР/164/24, направлену на адресу суду засобами поштового зв`язку 21.08.2024 в якій позивач просить суд:

- визнати дії державного виконавця заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. протиправними в частині накладення штрафу у виконавчому провадженні №70657431 (стягувач ОСОБА_1 ) у розмірі 5100,00 грн.;

- скасувати постанову від 19.07.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70657431 (стягувач ОСОБА_1 ).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» від 21.08.2024 № ЗПР/164/24.

Ухвала про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви направлена відповідачу на офіційну електронну адресу.

Правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Проте 29.10.2024 відповідачем подано через підсистему Електронний суд додаткові письмові пояснення, в яких Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Києві) на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 320/30032/23, щодо направлення копії платіжної інструкції про списання штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 25.07.2023 з рахунку позивача за виконавчим провадженням № 70657431згідно виконавчого листа № 757/35846/21-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва07.11.2022 (стягувач ОСОБА_1 ) повідомлено, що в межах даного виконавчого провадження штраф не стягувався та станом на 29.10.2024 позивачем штраф не сплачувався.

Відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є, серед іншого: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

05.01.2023 заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70657431 про примусове виконання виконавчого листа № 757/35846/21-ц, виданого 07.11.2022 Печерським районним судом м. Києва на підставі додаткового рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 757/35846/21-ц.

КП «Київтеплоенерго» повідомило стягувача ОСОБА_1 про виконання рішень Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/35846/21-ц довідкою про виконання рішення суду від 30.12.2022 за № 30/3/4/13884.

Постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача надійшла 24.01.2023 та зареєстрована за вх.№ 12АУ/886, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції позивача на супровідному листі до постанови.

19.07.2023 заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Диких О.О. винесено постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/35846/21-ц та зобов`язано Боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Постанова про накладення штрафу на адресу позивача надійшла 25.07.2023 та зареєстрована за вх.№ 12АУ/8433, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції позивача на супровідному листі до постанови.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений статтею 14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закону №1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, державний виконавець зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Печерським районним судом м. Києва розглядалась справа № 757/35846/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтеплоенерго», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» «Київтеплоенерго», про проведення перерахунку за централізоване теплопостачання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 у справі № 757/35846/21-ц позов задоволено.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року без врахування площі, що припадає на сходову клітину у під`їзді № 3 у будинку 1/27 по бульвару ОСОБА_2 , нарахування оплати за послугу з централізованого опалення ОСОБА_1 в подальшому проводити без врахування площі, що припадає на сходову клітину у під`їзді № 3 у будинку 1/27 по бульвару ОСОБА_2 , стягнуто з Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 зобов`язано Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року у сумі 2 846 грн. 59 коп. та у подальшому здійснювати нарахування оплати за послуги з централізованого опалення ОСОБА_1 проводити без врахування площі 146,33 кв.м., що припадає на сходову клітину у під`їзді АДРЕСА_2 , а саме: житлова площа 1902 кв.м., площа нежитлових приміщень 2 686,5 кв.м, місця загального користування 439,0 кв.м.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.06.2023 рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року та додаткове рішення від 19.09.2022 року у справі 757/35846/21-ц залишено без змін.

07.11.2022 року Печерським районним судом м. Києва судом видано виконавчий лист № 757/35846/21-ц для примусового виконання додаткового рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено перерахунок нарахувань послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 на суму 2 846,59 грн., що підтверджується рахунком-повідомленням станом на 01.01.2023. відповідно до вказаного рахунку-повідомлення станом на 01.01.2023 відповідачем здійснено перерахунок та зменшено суму оплати за послуги на 2 846,59 грн.

Суд звертає увагу, що КП «Київтеплоенерго» повідомило стягувача ОСОБА_1 про виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 та додаткового рішення Печерського районного суду м. Києва 19.09.2022 у справі № 757/35846/21-ц довідкою про виконання рішення суду від 30.12.2022 за № 30/3/4/13884.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 70657431, 29.03.2023 відповідачем отримано заяву позивача про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням рішення суду.

З вищевикладеного вбачається, що додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 в частині зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року у сумі 2 846 грн. 59 коп., було фактично та в добровільному порядку виконано станом на грудень 2022 року до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 70657431 від 19.07.2023, про що стягувача було належним чином повідомлено.

Щодо виконання додаткового рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.09.2022 в частині зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» у подальшому здійснювати нарахування оплати за послуги з централізованого опалення ОСОБА_1 проводити без врахування площі 146,33 кв.м., що припадає на сходову клітину у під`їзді АДРЕСА_2 , а саме: житлова площа 1902 кв.м., площа нежитлових приміщень 2 686,5 кв.м, місця загального користування 439,0 кв.м., суд зазначає, що по своїй суті це є рішення про зобов`язання утримуватися від вчинення певних дій.

Проте відповідачем не надано суду доказів дотримання ним порядку виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний утриматися від вчинення певних дій, встановленого статтею 63 Закону №1404-VIII.

Отже, наявні підстави для висновку, що державний виконавець в порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження» не провів перевірку виконання судового рішення боржником та не встановив факту його невиконання, що свідчить про передчасність висновків про накладення штрафу за невиконання такого рішення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій державного виконавця заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. протиправними в частині накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві не конкретизував, які саме дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. у виконавчому провадженні є протиправними та становлять окремий предмет оскарження в адміністративному суді.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 925/1265/16).

У будь-якому разі обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Суд вважає, що ефективним та необхідним способом поновлення прав позивача буде визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. від 19.07.2023 про накладення штрафу на Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» у виконавчому провадженні №70657431.

У свою чергу, дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. в частині накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. не мають жодного юридичного значення для позивача, оскільки правові наслідки щодо зміни обсягу суб`єктивних прав позивача спричиняє лише сама оскаржувана постанова про накладення штрафу, якій й була надана оцінка судом у межах цієї справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке визнане судом протиправним, оскаржувані дії поглинаються скасуванням прийнятого рішення, оскільки суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку винесено постанову про накладення штрафу, яка визнана судом протиправною.

Тому в частині позовних вимог про визнання протиправними дій заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. в частині накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови є законними та обґрунтованими, відповідач правомірності оскаржуваного рішення не довів, а тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).

Разом з тим суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовної вимоги немайнового характеру не застосовується.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 16.08.2023 № 9310.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь позивача у повному обсязі.

Докази понесення позивачем інших витрат, пов`язаних із розглядом справи у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О. від 19.07.2023 про накладення штрафу на Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» у виконавчому провадженні №70657431.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код 34979022, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» (ідентифікаційний код 40538421, місцезнаходження: 01001, м. Київ, пл. Франка, 5) судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Кушнова А.О.