Справа № 620/15355/23
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач 2/апелянт) про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 27 вересня 2023 року серії № 033658 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він не здійснював правопорушення, передбачене абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки не надавав послуги з комерційного перевезення вантажів транспортним засобом DAF з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а використовує його виключно у своїй підприємницькій діяльності, пов`язаній з торгівлею морозивом та напівфабрикатами. Стверджує, що не є автомобільним перевізником, а тому не може бути притягнутим до відповідальності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 вересня 2023 року № 033658.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073, 60 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач в даних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, а тому не може бути суб`єктом відповідальності за порушення, наведені у частині першій статті 60 цього Закону.

В апеляційній скарзі Державна служби України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що навіть за умови того, що позивач здійснював перевезення вантажу за власний рахунок для власних потреб, використовуючи найману працю водія, такий водій зобов`язаний був пред`явити: протокол перевірки та адаптації техогляду; товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж. За твердженнями апелянта, в спірній ситуації позивачем здійснювалося перевезення вантажу власним автомобільним транспортом із використанням найманої праці водія, тобто надавалася транспортна послуга. При цьому, посилання позивача на те, що ним здійснювалося перевезення купленого у постачальника вантажу для власних потреб не звільняє його від відповідальності за перевезення вантажу без відповідних документів, зокрема, товарно-транспортної накладної або іншого документу на вантаж та протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. На його думку, скаржник в апеляційній скарзі не навів жодних підстав для скасування рішення суду. Зазначив, що підставою для притягнення учасника господарських відносин до господарсько-правової відповідальності є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а у спірних правовідносинах ФОП ОСОБА_1 не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», що в свою чергу призвело до безпідставного застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до оскаржуваних постанов та абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, як платник податків з 18 березня 2005 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є (код КВЕД): 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 95.22 Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 33.12. Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

11 серпня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт № 004240 від 11 серпня 2023 року.

У даному акті зазначено, що під час перевірки транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , було встановлено перевезення вантажу за відсутності у водія - ОСОБА_2 протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_3 , а також товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж, чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 3.3 наказу Мінтрансзв`язку України № 385 від 24 червня 2010 року. Водій від підпису та пояснень відмовився.

За результатами розгляду справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 вересня 2023 року № 033658, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000, 00 грн, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ) врегульовано відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з статтею 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Порядок про здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (пункти 12, 17 цього Порядку).

Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки суб`єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Положеннями статті 48 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Також, до таких документів згідно із пунктом 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385, відносяться протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, передбаченому ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Такі документи повинні мати при собі водії транспортних засобів, що здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 3,5 тонн.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» розроблено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07 червня 2010 року № 340.

Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (пункт 1.1).

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (пункт 1.2).

Пунктом 1.4 Положення визначено, що його приписи не поширюються на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв; під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій; для потреб Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, а також Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Міністерства охорони здоров`я України; сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств (п.1.4).

Згідно з пунктом 1.5 Положення № 340 тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортний засіб (далі - ТЗ) для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Відповідно до пункту 6.1 Положення № 340, зокрема, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Приписами пункту 6.2 Положення № 340 встановлено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Згідно з пунктом 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Отже, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій, який керує таким ТЗ, повинен мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа, а у разі відсутності тахографа - повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія, наявність якої є обов`язковою.

Транспортний засіб DAF д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ФОП ОСОБА_1 , має масу більше 3,5 тонн, а пункт 6.1 Положення містить імперативну норму про те, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Також, слід підкреслити, що ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення, використовуючи найманого працівника, а тому відсутні підстави пункту 1.4. Положення в здійснення перевезень фізичними особами за власний рахунок для власних потреб, оскільки, приписами такого положення чітко регламентовано здійснення перевезення, саме фізичними особами та без використання найманих працівників.

Окрім того, відповідно до положень статті 48 Закону № 2344-ІІІ до обов`язкових до пред`явлення водіями документів віднесено, зокрема, товарно-транспортну накладну або інші визначені законодавством документи на вантаж.

Однак, під час перевірки у водія ОСОБА_2 була відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, які повинні знаходитись у водія та надаватись під час перевірки.

Посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що ним здійснювалося перевезення купленого у постачальника вантажу для власних потреб не звільняє його від відповідальності за перевезення вантажу без відповідних документів, визначених статтею 48 Закону України № 2344-ІІІ, зокрема товарно-транспортної накладної або іншого документу на вантаж та протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Твердження ФОП ОСОБА_1 про те, що на момент зупинки автомобіль їхав без вантажу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наявним у матеріалах справи Актом приймання-передачі товару № ЛА000042275 від 11 серпня 2023 року підтверджується передача товариством з обмеженою відповідальністю «Ласунка» (Поклажодавець) до ФОП ОСОБА_1 (Зберігач) товару на загальну суму 361 427, 46 грн (з ПДВ), чим спростовуються доводи про відсутність необхідності мати водію товарно-транспортну накладну із-за відсутності вантажу.

На підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Ці вимоги закону відповідачем дотримані.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, то відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Штульман І.В.