Справа № 200/7471/24
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року Справа№200/7471/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (надалі УПСЗН Краматорської міськради, відповідач), про:

- визнання протиправними дій щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення державної соціальної допомоги з врахуванням висновків суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у серпні 2024 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Однак, рішенням №-2024-3 від 29.08.2024 відповідач відмовив у призначені допомоги у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує розмір рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує соціальні права позивача на отримання належної соціальної допомоги, посилаючись на те, що спірне рішення прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, оскільки позивач отримала одноразову грошову допомогу від ТОВ «Медікавер Україна» за донорство яйцеклітини для використання іншим жінкам або парам, які не можуть мати дітей. Крім того, у повідомленні про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідач не надав жодних пояснень з посиланням на відповідні докази щодо врахування ним доходів всіх членів сім`ї та розрахунку середньомісячного сукупного доходу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

05 листопада 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому зазначено, що рішенням управління від 29.08.2024 на підставі п.2 Порядку №250 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.08.2024 у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї ОСОБА_1 (27052,32 грн.) перевищує розмір рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї (11393,40 грн.). У зв`язку з чим, представник Управління вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради як одержувач державних допомог з грудня 2021 року.

До складу сім`ї позивача входять:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник (мати), заміжня;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік, одружений;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 донька;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 син.

02.08.2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради №-2024-3 від 29.08.2024, сім`ї позивача відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує розмір рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї:

ОСОБА_2 1665,40 грн,

ОСОБА_3 3588,20 грн,

ОСОБА_4 4474,40 грн,

ОСОБА_1 1665,40 грн.

Рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім`ї 11393,40 грн,

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї 27052,32 грн,

Обмеження розміру допомоги (прожитковий мінімум сім`ї) 11815,00 грн.

Як вбачається з Розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї до Рішення №-2024-3 від 29.08.2024, за період з січня 2024 року по червень 2024 року дохід сім`ї склав 162 313,93 грн. (38855,79 грн - заробітна плата ОСОБА_2 , 123 458,14 грн допомога ОСОБА_5 ). Середньомісячний дохід сім`ї склав 27052,32 грн. Середньомісячний дохід члена сім`ї 6763,08 грн.

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, позивач отримала дохід від ТОВ «Медікавер Україна» (за донорство) у лютому 2024 року 61 207,83 грн; у травні 2024 року 58 810,31 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 № 1768-III (надалі Закон № 1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист та забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Сім`я це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Прожитковий мінімум для сім`ї є визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Згідно із статтею 4 Закону № 1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

На виконання вимог згаданої норми Закону № 1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок, який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом № 1768-ІІІ (далі - Порядок № 250).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 250, державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Пунктом 3 Порядку № 250 визначено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім' ї.

За правилами пункту 5 Порядку № 250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності). Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

Згідно пункту 7 Порядку №250, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.

Розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України Про прожитковий мінімум для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять шість місяців перед місяцем звернення або два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Згідно пункту 4 Порядку №632, до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи:

заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб;

грошове забезпечення військовослужбовців;

пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці;

стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа);

соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення);

допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;

грошові перекази, отримані із-за кордону;

дивіденди від цінних паперів;

інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також задекларовані особою доходи, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 632, для призначення державної соціальної допомоги на запит органу соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про доходи осіб із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - ДПС (у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном).

Рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї (пункт 21 Порядку № 632).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Так, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Статтею 9 Закону установлено, що у 2024 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 55 відсотків; для осіб, які втратили працездатність, та осіб з інвалідністю - 100 відсотків; для дітей - 140 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради №-2024-3 від 29.08.2024, сім`ї позивача відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує розмір рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї.

В позовній заяві зазначено, що позивач отримала одноразову грошову допомогу від ТОВ «Медікавер Україна» за донорство яйцеклітини для використання іншим жінкам або парам, які не можуть мати дітей.

Тому, як вважає позивач, відмова у призначенні допомоги з підстав того, що середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї, є безпідставною та необґрунтованою, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, позивач отримала дохід від ТОВ «Медікавер Україна» (за донорство) у лютому 2024 року 61 207,83 грн; у травні 2024 року 58 810,31 грн (код виплати 127), загалом сукупний дохід позивача за період з січня 2024 року по червень 2024 року склав 123 458,14 грн.

Довідник ознак доходів фізичних осіб містить розшифрування коду виплати 127 - "Інші доходи (підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 та підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу)".

Отже, виходячи з отриманого сім`єю позивача сукупного доходу 162 313,93 грн. (в т.ч. 61 207,83 грн. та 58 810,31 грн. дохід від донорства, код виплати 127) відповідачем розраховано середньомісячний дохід сім`ї 27 052,32 грн., середньомісячний дохід члена сім`ї 6 763,08 грн., що перевищує розмір рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї (11393,40 грн (1665,40 грн. + 1665,40 грн. +4474,40 грн.+ 3588,20 грн.)).

Оскільки виходячи зі змісту Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» в даному випадку розмір прожиткового мінімуму для сім`ї позивача у 2024 році становив 11 393,40 грн., при цьому середньомісячний дохід сім`ї складав 27 052,32 грн., відповідачем правомірно відмовлено у призначенні сім`ї позивача щомісячної державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи даний спір, суд, керуючись ч.2 ст. 2 КАС України, зобов`язаний перевірити рішення суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 29 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко