Справа № 480/6226/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2024 року Справа № 480/6226/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6226/24 за позовом ОСОБА_1 до 12 Регіональної військово - лікарської комісії про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до 12 Регіональної військово-лікарської комісії, в якому просить:
- скасувати постанову 12 Регіональної військово-лікарської комісії оформлену витягом з протоколу №428 від 07 лютого 2024 року про причину смерті ОСОБА_2 , а саме: "Поранення і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби";
- зобов`язати 12 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути матеріали щодо причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 , з урахуванням того, що смерть не є наслідком вчинення ОСОБА_2 дій у стані алкогольного сп`яніння.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачка є дружиною ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . За фактом смерті було порушено кримінальну справу. В рамках кримінального провадження було проведено судово-медичну експертизу від 27.09.2023 № 217. Також військовою частиною було проведено службове розслідування, про що свідчить акт службового розслідування від 21.11.2023. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 №175 про результати службового розслідування встановлено, що загибель солдата ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, а також загибель не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння. Вказані документи були направлені до 12 Регіональної Військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку поранення ОСОБА_2 . Згідно з протоколом №428 від 07.02.2024 про причину смерті ОСОБА_2 зазначено, що поранення і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби. На думку позивачки, такий висновок ВЛК є неправомірним, оскільки згідно судово-медичної експертизи від 27.09.2023 № 217 смерть ОСОБА_2 настала від множинних наскрізних кульових вогнепальних ушкоджень голови, тулубу, та кінцівок. При судово-медично-токсикологічній експертизі крові трупа знайдений етиловий спирт в концентрації в крові - 0,45 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові могла при житті відповідати незначному впливу алкоголю. У зв`язку з такими висновками судово-медичної експертизи позивачка вважає, що стан алкогольного сп`яніння не встановлено.
Ухвалою суду від 18.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
12 Регіональна військово-лікарська комісія надала суду відзив на позов, у якому зазначає, що діяльність військово-лікарських комісій врегульована Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402. Вказаним Положенням передбачений виключний перелік формулювань, в яких можуть прийматися постанови військово-лікарськими комісіями. Оскільки смерть військовослужбовця сталась під час виконання обов`язків військової служби, проте на момент смерті в крові ОСОБА_2 містилась концентрація етилового спирту 0,45проміле, поранення військовослужбовця, яке призвело до смерті може бути пов`язано виключно з проходженням військової служби, та ніяким чином не можуть бути пов`язані із захистом Батьківщини.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
Позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
За фактом смерті ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу, в межах якої проведено судово-медичну експертизу від 27.09.2023 № 217.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_2 настала від множинних наскрізних кульових вогнепальних ушкоджень голови, тулубу, та кінцівок. Також в крові трупа знайдений етиловий спирт в концентрації в крові - 0,45 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові могла при житті відповідати незначному впливу алкоголю.
У свою чергу, військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт службового розслідування від 21.11.2023.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_2 23.09.2023 після трьох діб чергування на взводному опорному пункті в районі населеного пункту Пожня Охтирського району Сумської області відпросився разом з іншим військовослужбовцем у командира відбути до населеного пункту Пожня. Отримавши дозвіл, ОСОБА_2 та інший військовослужбовець на власному автомобілі направились до вказаного населеного пункту.
Проте, як пізніше з`ясувалося, по дорозі до селища ОСОБА_2 та інший військовослужбовець потрапили у засідку ворога та зазнали обстрілу з боку диверсійної групи рф. В результаті обстрілу обидва військовослужбовці загинули.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 №175 про результати службового розслідування встановлено, що загибель солдата ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, а також загибель не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані документи були направлені до 12 Регіональної Військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку поранення ОСОБА_2 .
Згідно витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №428 від 07.02.2024 поранення і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані з проходженням військової служби
Вважаючи такий висновок відповідача протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно із ст. 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України Про національну безпеку України.
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
За приписами пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення, для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення штатні ВЛК є військово- медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія,психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Пунктом 2.4.3 глави 2 розділу І Положення визначено, що за рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК, організованих при військових частинах, які дислокуються на території регіону, незалежно від підпорядкування.
Перелік обов`язків, які покладаються на ВЛК регіону передбачений пунктом 2.4.4 глави 2 розділу І Положення.
У свою чергу, перелік прав ВЛК регіону визначений пунктом 2.4.5 глави 2 розділу І Положення, зокрема, передбачено право приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), військовослужбовців (осіб звільнених з військової служби) з військовою службою врегульоване главою 21 розділу ІІ Положення.
Відповідно до пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
Пункти 21.5 та 21.6 глави 21 розділу ІІ Положення, містять виключний перелік формулювань, в яких можуть прийматися постанови військово- лікарськими комісіями.
Постанови ВЛК про причинний зв`язок приймались, зокрема, в таких формулюваннях:
а) Поранення (контузія, травма, каліцтва), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно- розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройної нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угрупувань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо у районах та у період здійснення зазначених заходів.
д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами "а", "ґ" цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті "в" цього пункту.
З матеріалів справи вбачається, що 12 РВЛК встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , у формулюванні: "Поранення та причина смерті ТАК, пов`язані з проходженням військової служби".
Позивачка стверджує, що приймаючи таке рішення, 12 Регіональна Військово-лікарська комісія посилалась на висновок експерта Охтирського регіонального відділення Сумського обласного бюро СМЕ від 27.09.2023 № 217 та Акт службового розслідування, але без врахування всіх обставин загибелі ОСОБА_2 та необхідної медичної документації.
Щодо вказаних тверджень суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-ХІІ (далі - по тексту Закон № 4038-ХІІ) судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Тобто, за своєю природою експертиза передбачає дослідження певних об`єктів, яке провадиться експертами на базі спеціальних знань і на науковій основі з метою одержання даних про факти, що мають значення для правильності вирішення справи. При цьому, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.
Згідно з пунктом 1.2 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 (далі - Інструкція № 6) судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, повноти дослідження та незалежності державними установами - бюро судово-медичних експертиз.
Відповідно до абзацу першого статі 7-1 Закону № 4038-ХІІ підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Згідно з вимогами пункту 2.11 розділу ІІ Інструкції № 6 коли при відповіді на питання, поставлені перед експертизою, виникає необхідність у проведенні судово-медичних лабораторних досліджень, судово-медичний експерт має право надіслати всі необхідні матеріали на ці дослідження.
Матеріалами справи встановлено, що на підставі постанови старшого слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в приміщенні Охтирського районного відділення СМЕ судово- медичний експерт Охтирського районного відділення судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи було проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_2 .
На вирішення експертизи було поставлено питання, зокрема: чи вживав потерпілий до смерті спиртні напої та чи перебував він в стані алкогольного сп`яніння, якщо так, то якого ступеню відносно живої особи ?
Як убачається з висновку експерта № 217 під час проведення лабораторних та додаткових методів дослідження при судово-токсикологічній експертизи крові від трупа ОСОБА_2 виявлений етиловий спирт в крові в концентрації 0,45 проміле.
Відповідаючи на вищевказане питання, експерт зазначив, що така концентрація етилового спирту в крові могла при житті відповідати незначному впливу алкоголю.
Згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, допустима норма вмісту алкоголю в крові не повинна перевищувати показника 0,2 проміле в крові.
Як, вище вказувалося судом, захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), пов`язуються з проходженням військової служби - якщо військовослужбовці за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті "в" цього пункту.
Підпункт "в" передбачає, що постанови про причинний зв`язок поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане в результаті нещасного випадку, які пов`язані з проходженням військової служби приймаються, якщо таке одержано за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків військовослужбовцями, професійних захворювань і аварії у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332 (далі - Інструкція № 332) Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).
Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Інструкції № 332, визначені обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, зокрема, такі, що стались у стані алкогольного, токсичного або наркотичного сп`яніння, не зумовлені технологічним процесом, не можуть визнаватись такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
З урахуванням викладеного, відповідач дійшов висновку, що оскільки смерть військовослужбовця сталась під час виконання обов`язків військової служби, проте на момент смерті в крові ОСОБА_2 містилась концентрація етилового спирту 0,45 проміле, поранення військовослужбовця, яке призвело до смерті може бути пов`язано виключно з проходженням військової служби, та ніяким чином не може бути пов`язане із захистом Батьківщини.
Суд звертає увагу, що відповідно до постанови Верховного Суду від 09.10.2019 справа № 802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом є недопустимо. Разом з тим, згідно з усталеною судовою практикою, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття.
Проте ОСОБА_1 не заявлено про порушення процедури прийняття постанови оформленої протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 07 лютого 2024 року № 428.
Враховуючи вищевказані норми законодавства та сталу судову практику, суд приходить до висновку, що повноваження наданні військово-лікарський комісіям є дискреційними.
Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
З урахуванням викладеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до 12 Регіональної військово - лікарської комісії про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар