Справа № 420/32097/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 30 від 24.09.2024 року про відмову у перерахунку розміру раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначити ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді - 25 років 6 місяців 22 дня та розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 60% суддівської винагороди працюючого судді; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням Вищої ради правосуддя №172/0/15-17 від 31.01.2017 ОСОБА_1 був звільнений з посади судді апеляційного суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку /на підтвердження чого надаю копію трудової книжки. Після звільнення у відставку Головним управлінням ПФУ в Херсонській області ОСОБА_1 було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, перерахунок якого неодноразово здійснювався, в останнє 28.02.2024 році. 01.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці внаслідок зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Під час звернення ОСОБА_1 до органів ПФУ за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та ознайомлення з матеріалами своєї пенсійної справи позивачем встановлено, що Головним управлінням ПФУ в Херсонській області 28.02.2024 року було здійснено перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 50% суддівської винагороди працюючого судді. Нарахування ОСОБА_1 Головним управлінням ПФУ в Херсонській області щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого судді було здійснено з порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим 16.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді. За рішенням Головного управління ПФУ у Одеській області від 24.09.2024 року за № 30 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді, з посиланням на наявність стажу роботи на посаді судді лише 16 років 9 місяців 1 день. Вказане рішення Головного управління ПФУ у Одеській області від 24.09.2024 року за № 30 про відмову у перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку, на момент прийняття Вищою радою правосуддя рішення за №172/0/15-17 від 31.01.2017 року про відставку ОСОБА_1 , відповідно до Закону стаж його роботи на посаді судді складав 25 років 6 місяців 22 дня, з яких: 1 рік 6 місяців 21 день - проходження строкової військової служби навчання у Донецькому Вищому військово-політічному училищі (01.08.1988-21.02.1990), 2 роки 4 місяці 15 днів - 50% навчання в Національні юридичній академії (01.09.1990- 31.05.1995), 4 роки 10 місяців 12 днів - роботи на посадах стажиста, помічника, старшого помічника Основ`янського транспортного прокурора, слідчого, старшого помічника прокурора Дніпровського району м.Херсона (21.12.1994-02.11.1999), 16 років 9 місяців 4 дні - роботи на посадах судді Суворовського районного суду м.Херсона, Ленінського районного суду м.Севастополя, Апеляційного суду Херсонської області (12.05.2000-15.02.2017). За таких обставин, Головне управління ПФУ в Одеській області приймаючи рішення за № 30 від 24.09.2024 року про відмову у перерахунку розміру раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, порушило вимоги ст. 19 Конституції України та ст.ст. 137, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» й п.34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, що призвело до порушення прав позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в передбаченому Законом розмірі, а саме: 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня (20 років-50% + 5 років по 2% за кожен рік 10% = 60%). З огляду на наведене, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Головного управління ПФУ в Одеській області за № 30 від 24.09.2024 року про відмову у перерахунку розміру раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня, із зобов`язанням Головного управління ПФУ в Херсонській області визначити стаж роботи позивача на посаді судді - 25 років 6 місяців 22 дня та розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 60% суддівської винагороди працюючого судді, а також здійснити нарахування і виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Ухвалою судді від 21.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.11.2024 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що позивач 16.09.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву. 24.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі заяви та наданих документів було винесено Рішення № 30 про відмову в перерахунку розміру довічного грошового утримання суддів на підставі довідки про суддівську винагороду з огляду на наступне. Право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом України від 02.062016 № 1402 « Про судоустрій і статус суддів » (далі Закон 1402), не пропрацював на посаді щонайменше 3 роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу виникає згідно ст. 142 Закону 1402. Суддям у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 перерахунок проведено з 01.01.2020, виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020. Так, 09.11.2023 було прийнято Закон України "Про Державний бюджет на 2024 рік". Стаття 7 зазначеного закону викладена у наступній редакції: "Установити з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень; працездатних осіб 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, 2361 гривня." Отже, безпосередньо законом, на який посилається Позивач, визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді залишається незмінним та становить 2102 гривні. Таким чином, відсутні підстави для проведення Позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки розмір складових суддівської винагороди не змінювався. За матеріалами електронної пенсійної справи стаж роботи на посаді судді становить 16 років 9 місяців 1 день, отже розмір щомісячного довічного грошового утримання судді визначається в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на посаді судді. Отже, Головне управління діяло в межах та у спосіб, передбачені законодавством України, підстав для задоволення позову немає.

07.11.2024 до суду від ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що ГУ ПФУ в Херсонській області жодних рішень відносно заяви Позивача про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці не приймалося, оскільки, на виконання вимог принципу екстериторіальності, таке рішення приймалося ГУ ПФУ в Одеській області. Під час здійснення перерахунку, розглянувши матеріали пенсійної справи, стаж роботи Позивача на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 16 років 9 місяців 1 день. Тому, враховуючи норми чинного законодавства України, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 розраховано у розмірі 50% від суддівської винагороди на посаді судді (Закону №1402). Статтею 137 Закону №1402 визначено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких зараховується саме до стажу судді та може бути врахований при здійсненні розрахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, згідно цього закону. З огляду на положення ст.116 Закону №1402, стаж роботи на посаді судді, що визначається ст.137 Закону №1402, лише дає право судді подати заяву про відставку. Таким чином, у зв`язку з тим, що стаж роботи Позивача на посаді судді становить повних 16 років, у ГУ ПФУ відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 60% від суддівської винагороди.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за рішенням Вищої ради правосуддя №172/0/15-17 від 31.01.2017 ОСОБА_1 був звільнений з посади судді апеляційного суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Після звільнення у відставку Головним управлінням ПФУ в Херсонській області ОСОБА_1 було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, перерахунок якого неодноразово здійснювався, в останнє 28.02.2024 році.

01.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці внаслідок зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час звернення ОСОБА_1 до органів ПФУ за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та ознайомлення з матеріалами своєї пенсійної справи позивачем встановлено, що Головним управлінням ПФУ в Херсонській області 28.02.2024 року було здійснено перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 50% суддівської винагороди працюючого судді.

16.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів.

До заяви надав довідку №12-23/102/2024 від 11.07.2024, видану Херсонським апеляційним судом на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 420/10419/24, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву.

24.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі заяви та наданих документів було винесено Рішення № 30 про відмову в перерахунку розміру довічного грошового утримання суддів на підставі довідки про суддівську винагороду.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що згідно статті 116 Закону України від 02.062016 № 1402 «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Відповідно статті 137 Закону, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: - судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; - члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії судів України; - судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Відповідно до пункту 2 статті 142 Закону суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до пункту 3 статті 142 Закону щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Застосування норм ст. 137 Закону при обчисленні зазначеного збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не передбачено. За матеріалами електронної пенсійної справи стаж роботи на посаді судді становить 16 років 9 місяців 1 день, отже розмір щомісячного довічного грошового утримання судді визначається в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на посаді судді. Пунктом 5 статті 45 Закону передбачено, що документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 30 від 23.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для перерахування відсотку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки стаж судді становить 16 років 9 місяців 1 день.

Позивач вважає вказане рішення Головного управління ПФУ у Одеській області від 24.09.2024 року за № 30 про відмову у перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно із ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402).

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у ч. 3 ст. 142 Закону № 1402, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи.

Згідно із ст. 137 Закону № 1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402 встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

До набрання чинності Законом № 1402 дані правовідносини регулювались Законом України Про статус суддів від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2862 кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно із абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із ст. 1 Указу Президента України Про додаткові заходи щодо соціального заходу суддів від 10.07.1995 № 584/95 (далі - Указ Президента України № 584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до п. 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді від 03.09.2005 № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, на юридичних факультетах вищих навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, враховуючи зміст положень абз. 4 п. 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402, стаж роботи судді, призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення.

Верховний Суд у постановах від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 13.11.2019 у справі № 521/2593/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 13.02.2020 у справі № 592/5433/17, від 24.03.2020 у справі № 559/512/17, від 29.04.2020 у справі № 426/12415/16-а та від 15.11.2021 у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та періоду проходження строкової військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку, на момент прийняття Вищою радою правосуддя рішення за №172/0/15-17 від 31.01.2017 року про відставку ОСОБА_1 , відповідно до Закону стаж його роботи на посаді судді складав 25 років 6 місяців 22 дня, з яких:

1 рік 6 місяців 21 день - проходження строкової військової служби навчання у Донецькому Вищому військово-політичному училищі (01.08.1988-21.02.1990);

2 роки 4 місяці 15 днів - 50% навчання в Національні юридичній академії (01.09.1990- 31.05.1995);

4 роки 10 місяців 12 днів - роботи на посадах стажиста, помічника, старшого помічника Основ`янського транспортного прокурора, слідчого, старшого помічника прокурора Дніпровського району м. Херсона (21.12.1994-02.11.1999);

16 років 9 місяців 4 дні - роботи на посадах судді Суворовського районного суду м. Херсона, Ленінського районного суду м. Севастополя, Апеляційного суду Херсонської області (12.05.2000-15.02.2017). При цьому, пенсійний орган не зарахував позивачу до стажу роботи судді, що дає право на одержання довічного грошового утримання судді у відставці, проходження строкової військової служби, роботи на посадах стажиста, помічника, старшого помічника транспортного прокурора, слідчого, старшого помічника прокурора та половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді на час відставки становив більше 10 років, то до стажу роботи, який дає право на одержання довічного грошового утримання, підлягає зарахуванню також календарний період проходження строкової військової служби та половина строку навчання на денній формі, а також роботи на посадах стажиста, помічника, старшого помічника транспортного прокурора, старшого помічника прокурора.

За таких обставин, Головне управління ПФУ в Одеській області приймаючи рішення за № 30 від 24.09.2024 року про відмову у перерахунку розміру раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, порушило вимоги ст. 19 Конституції України та ст.ст. 137, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» й п.34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, що призвело до порушення прав позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в передбаченому Законом розмірі, а саме: 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня (20 років-50% + 5 років по 2% за кожен рік 10% = 60%).

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Відтак, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому позивач перебуває на обліку, визначити стаж роботи позивача на посаді судді - 25 років 6 місяців 22 дня та розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 60% суддівської винагороди працюючого судді, а також здійснити нарахування і виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

При цьому суд враховує, що вимога про визнання протиправними дій як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування рішень) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним судові витрати з урахуванням розсуду спору відповідно до положень ч.8 ст.139 КАС України, - за рахунок асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Так, з порушенням права, яке потребувало судового захисту, в першу чергу пов`язано прийняття неправомірного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, тоді як обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вчинити певні дії обумовлений процедурою, тобто є способом захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна 83, м. Одеса, 65017; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Комкова 76-а, м. Херсон, 73027; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 30 від 24.09.2024 року про відмову у перерахунку розміру раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначити ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді - 25 років 6 місяців 22 дня та розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 60% суддівської винагороди працюючого судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 25 років 6 місяців 22 дня, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк