Справа № 440/11932/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 р. Справа № 440/11932/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/11932/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної інспекції архітектури та містобудування України третя особа: ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якій просила суд:

-визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо не здійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме щодо не проведення позапланової перевірки щодо здійсненого самочинного будівництва об`єкту ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та не прийняття письмового рішення щодо заборони експлуатації самочинно побудованого об`єкту ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України у межах її повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного реагування (контролю) за заявою ОСОБА_1 , а саме: провести позапланову перевірку щодо здійсненого самочинного будівництва ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти письмове рішення про заборону експлуатації самочинно побудованого об`єкту ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , без повторного розгляду заяв позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у відкритті провадження відмовлено, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не визначив предмету та підстав заявлених вимог, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо неможливості розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 1 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії органу влади чи місцевого самоврядування.

Таким чином, під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію-визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 по справі № 490/5986/17.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору в цій справі є бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо не здійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме щодо не проведення позапланової перевірки щодо здійсненого самочинного будівництва об`єкту ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та не прийняття письмового рішення щодо заборони експлуатації самочинно побудованого об`єкту ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 ;

Так, колегією суддів було встановлено, 03.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Державної інспекції архітектури та містобудування України із заявою до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в які серед іншого просила відповідача здійснити позапланову перевірку щодо самочинно побудованого ОСОБА_2 (ідент.номер - НОМЕР_1 ) об`єкту (самочинна прибудова до будинку літ. «А-1» у складі: 1-1 пл. 10,2 кв.м, 1-2 пл. 25,1 кв.м., 1-3 пл. 11,9 кв.м., 1-4 пл. 22,6 кв.м., 1-5 пл. 1,9 кв.м., 1-6 пл. 10.3 кв.м., мансарда літ. «А2-1» у складі: 1-7 пл. 10,3 кв.м., 1-8 пл. 19,2 кв.м., 1-9 пл. 7,9 кв.м., 1-10 пл. 9,1 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Вказана заява була розглянута 23 липня 2024 року Комісією щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності Державної інспекції архітектури та містобудування України, за результатами розгляду якої було відмовлено у здійсненні позапланової перевірки.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що механізм здійснення державного архітектурно - будівельного нагляду визначає Порядок здійснення державного архітектурно - будівельного нагляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698. Згідно з пунктами 2,3 Порядку № 698 нагляд здійснюється посадовими особами ДІАМ шляхом проведення перевірок. На думку скаржника ДІАМ допустила протиправну бездіяльність, а саме за наявності підстав для проведення позапланової перевірки її не провела та не заборонила здійснювати експлуатацію самочинного будівництва, чим фактично самоусунулася від виконання своїх завдань та повноважень.

Вказані дії/бездіяльність і зумовили позивача звернутись до суду з даним позовом.

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку, розгляд цієї позовної заяви безпосередньо стосується протиправної, на думку позивача, бездіяльності відповідача щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції , передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме не проведення позапланової перевірки щодо здійсненого самочинного будівництва об`єкту ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та не прийняття письмового рішення щодо заборони експлуатації самочинно побудованого об`єкту ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , а не внаслідок незгоди позивача з веденням будівництва її сусідом ОСОБА_2 , яке, на переконання позивача, порушує її права та законні інтереси, як помилково було вказано судом першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що даний спір є публічно-правовим та підсудний суду адміністративної юрисдикції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм процесуального права.

В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. ст. 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі № 440/11932/24 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло