Справа № 420/13189/24
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа №420/13189/24

адміністративне провадження № К/990/43412/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Чиркіна С.М., суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі №420/13189/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу періодів роботи на посаді "Завідувач навчально-методичного кабінету" з 01.09.2013 по 03.07.2014 та "Завідувач навчально-виробничої практики" з 04.07.2014 до 31.12.2023 у Комунальному закладі "Балтський педагогічний фаховий коледж", який дає право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи на посаді "Завідувач навчально-методичного кабінету" з 01.09.2013 по 03.07.2014 та "Завідувач навчально-виробничої практики" з 04.07.2014 до 31.12.2023 у Комунальному закладі "Балтський педагогічний фаховий коледж";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) від 18.04.2024 р. № 25 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до спеціального страхового стажу період роботи на посаді "Завідувач навчально-методичного кабінету" з 01.09.2013 р. по 03.07.2014 р. та "Завідувач навчально-виробничої практики" з 04.07.2014 р. до 31.12.2023 р. у Комунальному закладі "Балтський педагогічний фаховий коледж";

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) призначити та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

в решті позовних вимог відмовлено.

13.11.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій скаржник просить:

скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі №420/13189/24;

прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вказує, що оскільки висновки Верховного Суду в аналогічних спорах всупереч частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України ігноруються судами першої та апеляційної інстанцій, то наявні підстави для касаційного перегляду цієї справи для підтвердження актуальності або спростування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14.03.2020 по справі № 607/8932/16-а.

Що матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки спірні правовідносини у даній справі не є унікальними та поширюються на значне коло осіб.

Скаржник зазначає, що періоди роботи позивачки з 01.09.2013 по 31.12.2013 та з 04.07.2014 до 31.12.2023 в Комунальному закладі "Балтський педагогічний фаховий коледж" не можуть бути зарахованими до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини "е" Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, оскільки посади, на яких працювала позивачка, відсутні у переліку посад, визначених у Розділі І Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Так, у цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Зокрема, для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на значну кількість спорів.

Втім скаржник такого обґрунтування в касаційній скарзі не навів.

Тому Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Окрім того, оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.10.2021 по справі № 458/36/17, які підлягають застосуванню до цієї справи.

Та суд не вбачає підстав для відступу від цієї правової позиції.

Суд не бере до уваги посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.03.2020 по справі № 607/8932/16-а, оскільки такі були зроблені за інших обставин, зокрема позивач працював на посаді середніх медичних працівників.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі № 420/13189/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Шарапа