Справа № 243/8319/24
Суддя: Соловйова О. О.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єд. унік. № 243/8319/24
Провадження № 2-а/243/89/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Сімонець Євгенії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Сімонець Євгенія Олександрівна, з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00022557 від 11.09.2024. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.09.2024 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Д.І., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA WIM35, зав. № 7 встановила, що 10.09.2024 о 19 год. 08 хв. за адресою: Н-30, км 949+608, Дніпропетровська область, автомобіль марки MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 7,775 % (3.11 тон), при нібито дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

11.09.2024 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, серії АА № 00022557, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. Постанову серії АА № 00022557 від 11.09.2024 ОСОБА_1 отримав лише 30 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку. Дану постанову, позивач вважає протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

У постанові зазначено, що транспортний засіб рухався із перевищенням загальної маси транспортного засобу на 7,775 % (3.11 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові визначено інформацію лише щодо транспортного засобу - MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 . Також в оскаржуваній постанові визначені наступні результати автоматичної фіксації транспортного засобу на момент вчинення адміністративного правопорушення фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 6, спарені колеса 3 вісі, відстань між вісями 1-2: 2820, 2-3: 1090, 3-4: 5690, 4-5: 1310, 5-6: 1310, навантаження на вісь 1 - 6850, 2 - 4900, 3 - 9600, 4 - 8850, 5 - 8700, 6 - 9000, загальна маса 47900 кг, вимірювання з урахуванням похибки ваги загальна маса 43110 кг.

Враховуючи наведені дані щодо загальної маси транспортного засобу, з урахуванням похибки, відповідач дійшов висновку, що у спірному випадку допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,775 % (3.11 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40т.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем зафіксовано номерний знак вантажного сідлового тягача MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні параметри транспортного засобу, які стосуються спірної постанови, - (повна вага) 47900 кг.

Згідно свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 повна маса транспортного засобу 23500 кг, маса без навантаження 7886 кг, особливі відмітки спеціалізований вантажний сідловий тягач. У даному випадку оскаржуваною постановою зафіксований транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач.

З фотофіксації видно, що в даному випадку вантажний сідловий тягач рухався у комплекті зі спеціалізованим напівпричепом, н/пр. контейнеровозом марки SCHMITZ S01, однак державний номерний знак не було зафіксовано. Натомість, в оскаржуваній постанові не зазначена інформація про рух вантажного сідлового тягача MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом/контейнеровозом, або інформацію про напівпричіп.

Відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, та метадані повинні містити дані про державний номерний знак причепу, напівпричепу, та інших причіпних пристроїв, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв у разі використання такого.

Відповідачем взагалі не досліджено питання, який саме причіп, напівпричіп або інший причіпний пристрій використовувався у даному випадку. В свою чергу сідловий тягач MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі спеціалізованим напівпричепом, н/пр. контейнеровозом марки SCHMITZ S01, держаний номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, для контейнеровозів граничною відміткою по вазі є вага понад 44 тони.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм від 5% до 10% включно.

Натомість, як видно з оскаржуваної постанови, загальна маса транспортного засобу, виміряна з урахуванням похибки склала 43110 кг.

При притягненні позивача до адміністративної відповідальності, відповідач не керувався вимогами щодо таких габаритно вагових параметрів, встановлених п. 22.5 ПДР України для контейнеровозів, що фактично призвело до помилкового висновку про перевищення допустимих габаритно вагових параметрів транспортного засобу.

Враховуючи, що сідловий тягач MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 рухався із спеціалізованим напівпричепом, н/пр. контейнеровозом марки SCHMITZ S01, держаний номерний знак НОМЕР_3 , для якого встановлена гранична відмітка по вазі понад 44 тони, представник позивача вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, тож, постанова серії АА № 00022557 від 11.09.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пп. «б» п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для автомобільних доріг державного значення для комбінованих транспортних засобів, а саме - трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, 44 тони.

Згідно оскаржуваної постанови, максимальне значення для автомобіля MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу, здійснювалося з розрахунку 40 тон, а повинно було із розрахунку 44 тони. Отже, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Посилаючись на норми Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, смугу руху, напрямок руху, категорія та тип транспортного засобу напівпричепу, який рухався із сідловим тягачем, визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, сумарне навантаження на осі, фактична шинність коліс на вісі, а тому позивач вважає, що державним інспектором не було повно та всебічно досліджено усіх обставин справи, що призвело до винесення незаконної постанови про притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Система зафіксувала дані некоректно, не врахувавши, що рух здійснювався разом із напівпричепом/контейнеровозом, для якого визначено граничний розмір навантаження 44 тони + 5 % від загальної маси.

Враховуючи наведене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00022557 від 11.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення на останнього штрафу в розмірі 8500,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач та представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, представником позивача надано суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до постанови серії АА № 00022557 від 11 вересня 2024 року, складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 , остання, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA WIM35, зав. № 7 встановила, що 10.09.2024 о 19 год. 08 хв. за адресою: Н-30, км 949+608, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,775 % (3.11 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Згідно результатів автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, виміряна з урахуванням похибки загальна маса транспортного засобу склала 43110 кг.

Представником позивача також до постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 додано файли фото фіксації транспортного засобу MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , які були здійсненні 10.09.2024 о 19 год. 08 хв., тобто коли технічним засобом WIM 20, WAGA WIM35, зав. № 7 було зафіксоване інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN, комерційний опис TGS 24.360, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , повна маса 23500 кг, маса без навантаження 7886 кг, колір: білий, особливі відмітки спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки SCHMITZ, модель S 01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр-контейнеровоз-Е, номер шасі НОМЕР_7 , повна маса 39000 кг, маса без навантаження 4500 кг, колір: чорний, особливі відмітки переобладнаний в контейнеровоз, з.т. відсутня.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: за шириною 2,6 м, окрім сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху, максимальна ширина якої допускається до 3,75 метрів; за висотою від поверхні дороги - 4 м (транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою, Національною поліцією, - 4,35 м); за довжиною: вантажного автомобіля 19,5 м, автопоїзда 22 м, автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75 м, маршрутного транспортного засобу 18,75 м; фактичної маси, зокрема: для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - понад 40 т на автомобільних дорогах державного значення, для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів - понад 44 т, навантаження на одинарну вісь 11,5 т, на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менша як 1 метр 11,5 т, від 1 до 1,3 метрів 16 т, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19 т, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т, на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше, - 21 т, понад 1,3 до 1,4 метра 24 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %. Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно-правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Згідно Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 7 вказаного Положення визначено, що Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства.

Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто, законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1174, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно п. 3 Вимог до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, які є Додатком до Порядку №1174, у місці установки вимірювального обладнання автоматичного пункту повинні бути здійснені заходи, які відповідають вимогам, наведеним в описі типу засобу вимірювання.

За п. 9 Постанови КМУ від 24.02.2016 № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» (далі - Постанова № 163) засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи.

За пунктами 4,5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, оформлення, переоформлення, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг або за наявності технічної можливості безпосередньо через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, зокрема через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тон включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тон включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до п. 17 Порядку № 1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також, нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою серії АА № 00022557 від 11 вересня 2024 року, складеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 , яка розглянула відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA WIM35, зав. № 7 встановила, що 10.09.2024 о 19 год. 08 хв. за адресою: Н-30, км 949+608, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,775 % (3.11 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Згідно результатів автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, виміряна з урахуванням похибки загальна маса транспортного засобу склала 43110 кг.

З наданих представником позивача матеріалів, слідує, що 10.09.2024 о 19 год. 08 хв. автомобіль MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи крізь автоматичний пункт контролю, їхав саме з напівпричепом з контейнером. Однак, будь-які дані щодо вказаного напівпричепу технічним засобом контролю зафіксовані не були.

Разом з тим, зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепу, належних позивачу, вбачається що тип автомобіля MAN TGS 24.360, д.н.з. НОМЕР_1 , - спеціалізований вантажний сідловий тягач, тип причепу марки SCHMITZ S 01, д.н.з. НОМЕР_3 , - спеціалізований напівпричіп, н/пр контейнеровоз. Відтак, відповідно до п. 22.5 ПДР, масою перевищення для такого транспортного засобу є понад 44 тони.

Суду надано достовірні дані, що належний ОСОБА_1 спеціалізований напівпричіп є контейнеровозом, та відповідачем вказана інформація не спростована.

З наведеного та відповідно до п. 22.5 ПДР України, слідує, що зафіксована автоматичним пунктом контролю загальна маса автомобіля позивача 43110 кг. не є порушенням.

Відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623, (Порядок № 1174), державний контроль на автомобільному транспорті може здійснюватися, у тому числі, в автоматичному режимі шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Зокрема, пункт 12 Порядку № 1174 передбачає, що автоматичний пункт може забезпечувати фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу. При цьому, напівпричіп, згідно статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», також віднесений до автомобільних транспортних засобів. Зазначене кореспондується з вимогами ст. 280 КУпАП.

Порядком № 1174 передбачено, що автоматичним пунктом може фіксуватись: загальний вигляд транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей), про що зазначено в п. 12 Порядку № 1174.

Ідентифікації за державним реєстраційним номером напівпричепу-контейнеровозу, внаслідок якої відповідачу стало б відомо, що напівпричіп є контейнеровозом, автоматичний пункт взагалі не здійснив, а ідентифікував лише сідловий тягач.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 ст. 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

У той же час, відповідачем, у ході розгляду даної справи, не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові про притягання до адміністративної відповідальності обставин.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що в межах спірних правовідносин відсутні належні докази, які підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що, зі свого боку, свідчить про необґрунтованість винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, серії АА № 00022557 від 11.09.2024, винесена відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправною. Тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00022557 від 11.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 12, 25, 72, 77, 139, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00022557 від 11.09.2024, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код юридичної особи: 39816845, місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 14), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного судушляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Соловйова