Справа № 200/5039/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року справа №200/5039/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року (повне судове рішенян складено 19 вересня 2024 року) у справі № 200/5039/24 (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, вважаючи свої права порушеними, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не проведення перерахунку та невиплати йому грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік - з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату йому грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01 березня 2018 року по день її фактичної виплати - 05 липня 2024 року;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01 березня 2018 року по день її фактичної виплати - 05 липня 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, за весь час затримки виплати за період з 04 листопада 2016 року по день її фактичної виплати 28 червня 2024 року;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, за весь час затримки виплати за період з 04 листопада 2016 року по день її фактичної виплати 28 червня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що станом на день звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу, що відбулося з 18 вересня 2028 року, з ним не був проведений повний розрахунок, що стало підставою для його звернення за захистом порушених прав до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 200/7423/23, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату йому грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

На виконання цього судового рішення відповідач 28 червня 2024 року провів перерахунок та виплату зазначених виплат у розмірі 41 257,21 грн.

Проте, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідач йому не нарахував та не виплатив

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити йому на підставі та з урахуванням положень абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року включно у розмірі 3855,66 грн щомісяця, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання цього судового рішення відповідач 05 липня 2024 року провів нарахування та виплату індексації-різниці у розмірі 25 065,65 грн.

Проте, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідач йому не нарахував та не виплатив.

Крім того, відповідачем не були проведені перерахунок та виплата йому:

- грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, - з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення (індексації-різниці по рішенню Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23);

- компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік, що виплачена у вересні 2019 року, - з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, і компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік шляхом обчислення їх з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації-різниці грошового забезпечення.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, і компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік шляхом обчислення їх з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації-різниці грошового забезпечення.

Визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року (що виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23) та щомісячної додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року (яка виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року № 200/7423/23) у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року (що виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23) та щомісячної додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року (яка виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року № 200/7423/23) у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація не є складовою щомісячного грошового забезпечення військовослужбовця. Вона не відноситься ні до доплат, надбавок, премій та інших додаткових видів грошового забезпечення.

Зауважує, що оскільки, індексація грошового забезпечення по своїй правовій природі не має постійного характеру, не відноситься до одноразових виплат, то вона не входить до структури грошового забезпечення та не відносяться до складу місячного грошового забезпечення, а тому не може бути включена при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення та компенсації невикористаної відпустки як учаснику бойових дій.

Також відповідач зазначає, що право на компенсацію позивач набуде після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі рішення.

Оскільки, Адміністрацією Держприкордонслужби обидва рішення (у справах № 200/7422/23, № 200/5039/24) виконані добровільно, що не заперечує сам позивач, а тому в останнього відсутнє право на компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати вищезазначених виплат.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що в період з 04 листопада 2016 року по 18 вересня 2018 року позивач проходив військову службу у Адміністрації Державної прикордонної служби України; є учасником бойових дій.

Так, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09 листопада 2016 року № 1123-ос позивача, який прийняв військову службу за контрактом, з 04 листопада 2016 року зараховано до списків особового складу.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18 вересня 2018 року позивача, звільненого зі служби в запас наказом від 13 вересня 2018 року №862-ОС, виключено із списків особового складу з 18 вересня 2018 року.

Станом на день звільнення зі служби з ним не був проведений повний розрахунок і, зокрема:

- не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця);

- відмовлено у перерахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення, виплачену у 2016-2018 роках, без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889;

- відмовлено у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 04 листопада 2016 року по день її фактичної виплати 10 листопада 2023 року;

- відмовлено у проведенні на підставі та з урахуванням положень абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, нарахування та виплати індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року.

Це стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/1350/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року та набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням листопада 2016 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної Служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В зазначеному судовому рішенні йшлося про поточну індексацію.

На виконання цього судового рішення відповідач 10 листопада 2023 року нарахував та виплатив позивачу зазначену індексацію у розмірі 55 531,53 грн. Вказані обставини встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі від 05 березня 2024 року № 200/7423/23 (яке прийнято з урахуванням цього судового рішення).

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/1350/23 не є підставою позову у цій справі.

Підставою позову у цій справі є рішення цього ж суду у справах № 200/7423/23 та № 200/7422/23.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі від 05 березня 2024 року № 200/7423/23, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року та набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення (індексації, про яку йдеться в рішенні суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/1350/23);

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення (індексації, про яку йдеться в рішенні суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/1350/23);

- визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;

зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої 2016-2018 роках, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», виплату провести з урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 04 листопада 2016 року по день її фактичної виплати 10 листопада 2023 року;

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 04 листопада 2016 року по день її фактичної виплати 10 листопада 2023 року.

На виконання цього судового рішення відповідач 28 червня 2024 року провів перерахунок та виплату зазначених виплат у розмірі 41 257,21 грн. (що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача; платіжною інструкцією від 27 червня 2024 року № 2290, дата виконання - 28 червня 2024 року; розрахунковим листом за червень 2024 року).

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідачем нарахована та виплачена не була.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року та набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 на підставі та з урахуванням положень абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, нарахування та виплати індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року;

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі та з урахуванням положень абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року включно у розмірі 3 855, 66 грн. щомісяця, з урахуванням фактично виплачених сум.

- в решті заявлених вимог - відмовлено.

На виконання цього судового рішення відповідач 05 липня 2024 року провів нарахування та виплату позивачу індексації-різниці за зазначений в рішенні суду період у розмірі 25 065,65 грн. (що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача; платіжною інструкцією від 05 липня 2024 року № 2420, дата виконання - 05 липня 2024 року; розрахунковим листом за липень 2024 року).

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідачем нарахована та виплачена не була.

Крім того, відповідачем не були проведені перерахунок та виплата позивачу:

- грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, - з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення (індексації-різниці грошового забезпечення по рішенню Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23);

- компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік, що виплачена у вересні 2019 року (на підставі до наказу Голови Державної прикордонної служби України від 15 вересня 2020 року №899-ос), - з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення (індексації-різниці грошового забезпечення по рішенню Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходив з наступного.

Щодо позовних вимог в частині не проведення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у липні 2018 року, і компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік - з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Ці позовні вимоги позивач пов`язував з індексацією-різниці грошового забезпечення, що нарахована та виплачена йому на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

У частині 5 ст. 2 вказаного Закону вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

З метою реалізації цих положень Закону Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року № 1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який передбачає два види індексації: поточну і індексацію-різниці.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 24.10.2018 року в справі № 820/3211/17, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року у справі №825/1987/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17 зазначив, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Частиною 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Частиною 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пп. 6 п. 8 розд V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Отже, індексація грошового забезпечення (як поточна індексація, так і індексація-різниці) повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, про які йдеться в даній справі.

Підставою позовних вимог в цій частині позивач зазначав рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23, де йдеться про індексацію-різниці.

Суд погоджується з тим, що після виконання зазначеного судового рішення відповідач повинен був провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, про які йдеться в даній справі, з урахуванням такої індексації - як складової місячного грошового забезпечення з якого обчислюються такі виплати (оскільки раніше вона не увійшла до складу місячного грошового забезпечення під час відповідних нарахувань в минулому).

Не проведенням такого перерахунку та виплати відповідач допустив протиправну бездіяльність, чим порушив права позивача на належне грошове забезпечення.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що порушені права позивача в цій частині підлягають захисту в межах підстав позову шляхом його задоволення шляхом, який гарантував би повне їх відновлення (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Щодо позовних вимог в частині проведення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вказані позовні вимоги позивач пов`язував з порушенням строків виплати йому роботодавцем наступних доходів:

1) індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 18 вересня 2018 року, що виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 200/7422/23;

2) щомісячної додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, за період з 04 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року, яка виплачена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року № 200/7423/23.

Згідно з абз. 2 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби, що затверджено указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до ст. ст. 1 й 2 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених стоків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (тобто, з 01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Детально це питання врегульовано Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 20 лютого 2018 року в справі № 336/4675/17, від 21 червня 2018 року в справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року в справі № 521/940/17, від 15 серпня 2018 року в справі № 653/3356/17, від 18 квітня 2019 року в справі № 161/4656/17, від 16 грудня 2020 року в справі № 521/21718/16-а, від 29 квітня 2021 року в справі № 240/6583/20 зазначав, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону, окремих положень наведеного Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Позивач набув право на компенсацію втрати частини доходів (про які йдеться в даній справі) у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Питання обчислення суми такої компенсації врегульовано ст. ст. 3 та 4 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п.п. 4 та 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Відповідно ст. ст. 3 та 4 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку.

Пунктом 5 цього Порядку визначено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, вирішальними складовими для застосування формули обчислення суми компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати є:

1) суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць;

2) період невиплати доходу (за виключенням місяця його виплати);

3) індекс інфляції в період невиплати доходу.

Такі висновки суду відповідають положенням вказаних нормативно-правових актів, в тому числі додатку до зазначеного Порядку, в якому наведені приклади обчислення суми такої компенсації.

Як встановлено судами, підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами, позивачу за відповідні минулі періоди дохід був нарахований та виплачений як заборгованість. Проте у місяці, у якому здійснено виплату такої заборгованості, та станом на час розгляду даної справи компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідачем нарахована та виплачена не була.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову шляхом, який гарантував би повне їх відновлення (п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/5039/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 28 листопада 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

А. В. Гайдар