Справа № 340/2064/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 340/2064/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі №340/2064/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.12.2023 року №37 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно його заяви від 29.11.2023 року № 13487, з урахуванням стажу 33 роки 1 місяць згідно довідок про заробітну плату за весь цей період, та визначеного на основі цих даних особистого коефіцієнту зарплати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року №1140/2714/18 поновити виплату, в розмірі 7699,99 грн., яка протизаконно була припинена з 01.02.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України сплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачену суму пенсії з 01.02.2020 року по момент винесення рішення з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок, доплат, перерахунків, компенсації, передбачених чинним законодавством України згідно статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в повному обсязі;

- стягнути солідарно з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 30000 (тридцяти тисяч) грн. 00 коп.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції ставить під сумнів наявність у позивача трудового стажу, обґрунтовуючи це тим, що в трудовій книжці НОМЕР_1 наявні недостовірні відомості. Вказані відомості виникли внаслідок того, що в материнську компанію ТОВ «НКТ» входить група компаній, в тому числі і ТОВ «Тульский строитель». Такі компанії є незалежні у своїй діяльності, проте, зазвичай, мають єдине вище керівництво, це пояснює факт видачі трудової книжки компанією ТОВ «НКТ» зі штампом ТОВ «Тульський строитель». При оформленні на роботу в 1996 році позивач писав заяву про прийняття на роботу в ТОВ «Тульський строитель», а в 2005 року написав заяву про прийняття на роботу в ТОВ «НКТ». У зв`язку із цим в трудовій книжці, виданій в 2018 році вказано місце роботи тільки ТОВ «НКТ», що є помилковим. Тому компанія повторно відправила позивачу дублікат трудової книжки з відомостями про роботу в ТОВ «Тульський строитель» і ТОВ «НКТ» разом із довідками про заробітну плату за період з 1996 по 2018 роки. Довідки про заробітну плату ТОВ «Тульський строитель» надані з архіву компанії, підписані ОСОБА_2 при реєстрації підприємства влітку 2005 року, в свою чергу останні помер пізніше в грудні 2005 року. При цьому, позивач наголошує, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права. Така ж позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження № К/9901/1298/17). Крім того, аргументуючи сумніви щодо наявності у позивача трудового стажу, який пов`язаний із роботою на ТОВ «НКТ» та ТОВ «Тульский строитель» суд вказав, що Пенсійним фондом у 2020 році було досліджено трудову книжку ТК-У 8194185, документу була надана правова оцінка, встановлено недостовірність документа. З приводу цього висновку суду апелянт зазначає, що дійсно у 2020 році Головне управління пенсійного фонду в Кіровоградській області припинило йому виплату пенсії на підставі рішення Головного управління пенсійного фонду в Запорізькій області, з підстави недостовірності даних в трудовій книжці ТК-V 8194185, проте недостовірність таких даних самим Пенсійним фондом доведено не було. Доказів такої недостовірності від фонду позивач не отримував, також відсутні будь-які рішення судів які б встановили, на підставі доказів, таку недостовірність. Апелянт підтверджує, що документи які він подавав до Пенсійного фонду у 2020 році частково мали неточні дані, проте такі неточності не спростовували наявності у нього загального трудового стажу, і не мали бути причиною для відмови у виплаті пенсії. Більш того, для підтвердження трудового стажу у 2020 році позивач, окрім трудової книжки, надавав інші документи - довідки про нарахування заробітної плати та докази, які підтверджують період роботи на підприємствах. Проте, такі документи не були взяті до увагу Пенсійним фондам, їм не була надана належна правова оцінка. Після винесення Пенсійним фондом рішення про припинення виплати апелянту пенсії, він звернувся до компанії TOB «НКТ» з проханням надати додаткові документи для підтвердження факту його роботи на вказаних підприємствах. Так 03.03.2020 року Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області на свою поштову адресу від компанії ТОВ «НКТ» отримало дублікат трудової книжки та довідки про зарплату з 1996 по 2018 року. Отримавши такі документи Пенсійний фонд зобов`язаний був їх дослідити, та впродовж 10 днів прийняти рішення про поновлення виплати або відмови у її поновленні, так як це передбачено ч.2 ст. 49 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, проте Пенсійним фондом такі документи було просто проігноровано, відповіді апелянт не отримав. Для вирішення питання про поновлення виплати пенсії, 29.11.2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення (перерахунок) пенсії подавши до заяви додаткові документи які підтверджують його роботу в ООО «Тульский строитель», ООО «НКТ», а також довідку від 05.07.1986 № 071 видану начальником ПМК - 177 та трудову книжку КП № 784867 на підтвердження повного трудового стажу який складає 33 роки 1 місяць, проте такі документи Пенсійним Фондом також не були взяті до уваги. Отже, вказуючи в рішенні про недостовірність доказів на підтвердження трудового стажу, суд посилався виключно на рішення Пенсійного фонду від 2020 року та рішення суду у справі 340/8651/21, які були ухвалені на той час без документів, які пізніше додавалися позивачем до Пенсійного фонду, що є недопустимим. Крім того, судом першої інстанції помилково було зроблено висновок про отримання нових довідок датованих 2005 роком від ТОВ «НКТ» та ТОВ «Тульський строитель» після початку повномасштабної війни у 2023 році. Позивач зазначав, що такі довідки були отриманні ним на початку 2020 року, після винесення Пенсійним фондом рішення про припинення виплати пенсії. Той факт, що раніше до справи 340/8651/21 позивач не додавав вказані документи не підтверджує відсутності на той час таких доказів. Такі документи позивачем не були додані до матеріалів справи 340/8651/21, оскільки був впевнений у своїй правоті та в тому, що у справі достатньо доказів на підтвердження стажу роботи. Крім того, Пенсійний фонд визнає той факт, що апелянт є пенсіонером, це підтверджується довідкою від 11.07.2023 року виданою Головним Управління ПФУ в Кіровоградській області. Згідно довідки дата призначення пенсії - 27.07.2018 рік, вид пенсії - за віком, страховий стаж - 29 років 9 місяців 12 днів, в який між тим, також входить і стаж роботи в компаніях TOB «НКТ» та TОB «Тульський строитель». За наведених обставин просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апелянта. Відзив мотивовано тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не може бути належним відповідачем у цій справі, оскільки не відмовляло в проведенні перерахунку пенсії позивачу, адже його заву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та винесено рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за № 37. Відповідно до заяви від 07.09.2018 № 5793, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону №1058 з 25.07.2018. Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням наявного страхового стажу 28 років 7 місяців 23 дні (порахований по 07.07.2018). До заяви від 08.07.2019 ОСОБА_1 долучив довідку про заробітну плату від 26.04.2019 № 4 за період роботи з 01.01.1999 по 31.12.2003, видану ТОВ «НКТ» (російська федерація, м. Тула). Заробітна плата з 01.05.1990 по 31.10.1990, з 01.01.1996 по 30.06.2000 (60 місяців) та з 01.07.2000 по 31.07.2018 обчислена згідно зі ст. 40 Закону № 1058, становить 9192,77 грн. Розмір пенсійної виплати з 01.07.2019 становив 2627,57 грн, де: 2627,57 грн - розмір пенсії за віком (9192,77 грн х 0,28583). Згідно заяви від 30.08.2019 № 6644, ОСОБА_1 здійснено перерахунок заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до наданих довідок від 27.08.2019, а саме: № 4 за період роботи з 01.01.2012 по 31.07.2018; № 5 за період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2011; № 6 за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.2003 виданих ТОВ «НКТ». Заробітна плата з 01.07.2000 по 31.07.2018 обчислена згідно зі ст. 40 Закону № 1058, становить 26 938,39 грн. Після надходження до Головного управління ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 по справі № 340/2408/19, пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто з 01.02.2020, а саме виключено із заробітної плати для обчислення пенсії періодів згідно довідок № 4, № 5 та № 6, оскільки відсутня перевірка щодо відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідках, первинним документам. За розпорядженням від 12.05.2020 по о/р № 37 з 01.06.2020 припинено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , до з`ясування обставин. 04.03.2020 до Головного управління надійшов дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 , в якому відомості про роботу не відповідають відомостям про роботу в дублікаті трудової книжки від 07.07.2018 НОМЕР_3 , наданому для призначення пенсії. У зв`язку з цим виникла необхідність перевірки достовірності видачі документів, наданих ОСОБА_1 . Головним управлінням з даного питання направлено запити до органу Пенсійного фонду російської федерації від 24.03.2020 № 1100-0301-10/6045 та № 1100-0301-10/9526 від 27.08.2019. Згідно з листом державної установи - управління Пенсійного фонду російської федерації в м. Тулі, Тульської області від 28.05.2020 № 03-11/4359, що надійшов до головного управління 15.06.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не був зареєстрований в системі індивідуального (персоніфікованого) обліку Пенсійного фонду російської федерації. Крім цього, запис про звільнення з роботи в дублікаті трудової книжки і довідках про заробітну плату, що видані 14.02.2020, засвідчені підписом керівника організації ОСОБА_2 , який за інформацією, наведеною у вищезазначеному листі помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону № 1058 з 01.06.2020 припинено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , в зв`язку з встановленням факту призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Позивачем 05.07.2023 до Головного управління подано заяву про поновлення пенсії, яку розглянуто за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області. За наслідками розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області рішенням від 21.07.2023 № 37 відмовлено у поновленні пенсії. Позивач 29.11.2023 повторно звернувся до Головного управління із заявою про поновлення пенсії, яку розглянуто за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. За наслідками розгляду заяви позивача від 29.11.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області винесено законне рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за № 37. Крім того, Законом № 1058 та Законом № 796-ХІІ не передбачено відшкодування моральної шкоди. За викладених обставин, відповідач вважає, що судом першої інстанцій правильно надана оцінка обставинам справи, з`ясована сутність усіх порушених питань та винесено правомірне й законне рішення.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, з 25.07.2018 йому призначено пенсію за віком.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №1140/2714/18 визнано дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в сумі 1435 грн. протиправними та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області врахувати дохід позивача, отриманий в період з 1 січня 1996 по 31 грудня 2000 року під час трудової діяльності в ТОВ «НКТ» (м. Тула, Росія) в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , на підставі довідки №12 від 07.07.2018 р. про середньомісячну заробітну плату за 60 місяців підряд трудової діяльності для встановлення пенсії.

30.08.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перерахунок пенсії та довідки про заробітну плату.

01 вересня 2019 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, розмір якої збільшився до 7699,79 грн.

В подальшому, ОСОБА_1 , вважаючи, що має право на виплату пенсії з липня 2018 року по серпень 2019 року включно у розмірі 7699,79 грн., звернувся з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. На письмове звернення до відповідача з вимогою провести нарахування та виплату пенсії, виходячи із її розміру 7699,79 грн., позивач отримав лист від 13.09.2019 про відмову у задоволенні заяви, яку оскаржив до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року по справі 340/2408/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (т.1 а.с.202-207). Вказане рішення позивачем оскаржене в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року (т.2 а.с.15-16) при дослідженні наявних у справі письмових доказів колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для призначення і перерахунку пенсії за віком надав наступні довідки про підтвердження його роботи на ТОВ «НКТ» (Російська Федерація, м. Тула):

- Довідка від 7.07.2018;

- Довідка № 12 від 7.07.2018;

- Довідка № 4 від 26.04.2019;

- Довідка № 6 від 27.08.2019;

- Довідка № 5 від 27.08.2019;

- Довідка № 4 від 27.08.2019.

Зазначені довідки видані ТОВ «НКТ», адреса якого вказана як вул. С.Перовской, д.4А, м. Тула, 300041. Довідки підписані керівником ОСОБА_3 , головним бухгалтером ОСОБА_4 Код ОГРН 743. В цих довідках зазначений період роботи ОСОБА_1 з січня 1996 року по липень 2018 рік.

Проте, за даними, розміщеними у відкритому доступі мережі Інтернет (сайт https://www.rusprofile.ru/) ООО «НКТ» (ОГРН 743) зареєстровано 25.07.2005 за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 27.08.2019 (день видачі довідок № 4, № 5, № 6) Генеральним директором ООО «НКТ» з 23.10.2018 значиться ОСОБА_5 , тобто інша особа.

Також, довідки підписані керівником ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , однак у трудовій книжці ОСОБА_6 , яка видана 07.07.2018, запис про прийняття його на роботу 03.01.1996, переведення на посаду заступника директора по роботі з персоналом з 24.07.2009 та звільнення з 07.07.2018 підписані « ОСОБА_3 ». Трудова книжка НОМЕР_3 видана 07.07.2018 та не містить підпису відповідальної особи за ведення трудових книжок.

Таким чином, Третій апеляційний адміністративний суд звернув увагу на те, що ОСОБА_1 надані довідки про період його роботи з 1995 року на підприємстві, яке зареєстровано лише у 2005 році. Довідки підписані особою, яка не є директором на момент їх видачі.

Крім того, довідки №4, №5 та №6 видані на бланку Додатку №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких умов, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №340/2408/19 було витребувано:

- від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області наступних відомостей:

1) Чи здійснювалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевірка достовірності даних, зазначених у наданих позивачем довідках, у тому числі, звернення до ООО «НКТ» за підтвердженням обставини видачі довідок №4, №5, №6;

2) Чи передбачено діючим законодавством України отримання довідок, виданих на території іноземної держави (Російська Федерація) на бланку, затвердженому нормативно-правовими актами України, та викладеними двома мовами (бланк українською, зміст довідки російською);

- від ОСОБА_1 - про обставини отримання ним зазначених в цій ухвалі довідок (особисте, засобами поштового зв`язку).

На виконання вказаної ухвали Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило суд про направлення Кропивницьким відділом обслуговування громадян № 1 12.08.2019 на адресу Пенсійного фонду Російської Федерації по Тульській області листа про підтвердження довідок про заробітну плату ОСОБА_1

ОСОБА_1 вимоги ухвали від 28 січня 2020 року не виконав, однак подав заяву про відмову від апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року закрито апеляційне провадження. (т.2 а.с.17)

Водночас, Третім апеляційним адміністративним судом винесено окрему ухвалу (т.2 а.с.18-19) на ім`я начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для організації та проведення перевірки дотримання підлеглими службовими особами вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 22.05.2005 року, при прийнятті документів ОСОБА_1 за його заявою від 30.08.2019 року про перерахунок пенсії та зобов`язано начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомити Третій апеляційний адміністративний суд про результати проведеної перевірки.

На виконання окремої ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 року по справі №340/2408/19, якою поставлено під сумніви достовірності наданих ОСОБА_1 довідок, трудової книжки для зарахування страхового стажу, управлінням було зроблено відповідні запити.

15.06.2020 року управлінням отримано лист державної установи - управління Пенсійного фонду Російської Федерації, згідно якого ОСОБА_1 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного Фонду Російської Федерації. У відомостях індивідуального обліку, які надавалися ТОВ «НКТ» дані на ОСОБА_1 були відсутні.

На підставі отриманої інформації ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення № 37 від 22 червня 2020 року, яким ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за відсутності страхового стажу, необхідного для виплати пенсії, яке було оскаржено ОСОБА_1 до суду та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року по справі 340/8651/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено. (т.2 а.с.20-23)

Вказане рішення постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся із заявою №7438 від 05.07.2023 року за призначенням/перерахунком пенсії до якої долучив, зокрема, довідку про джерела доходів з 01.07.2000 - №9, №8, №11, №2; документ про стаж, що призначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній - №448, 32, №9, №01-4/2439; трудова книжка або документа про стаж НОМЕР_4 .

Рішенням від 21.07.2023 року №37 Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу перерахунків пенсій №2 ГУ ПФУ у Львівській області відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . В обґрунтування цього рішення вказано, що, проаналізував матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , прийнято рішення відмовити у перерахунку пенсії по заяві від 05.07.2023 №7458 ОСОБА_1 , оскільки згідно документів, які додані до заяви, а саме дублікату трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 та довідок про заробітну плату, винесено рішення від 22.06.2020 №37 Управлінням застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Вказані вище обставини встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року №340/6832/23, що набрало законної сили (т.1 а.с.174зв.-179).

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у справі №340/6832/23 ОСОБА_1 оскаржено рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії по заяві від 05.07.2023 №7458, та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

29.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області із заявою №13487 про призначення / перерахунок пенсії (т.1 а.с.139-140). До заяви позивачем додані, зокрема довідки: №1 від 25.07.2005; №8 від 14.07.2020; №9 від 14.02.2020; №071 від 05.07.1984; №9 від 24.07.2005; №2 від 25.07.2005; №489 від 26.08.2020; трудові книжки: КП №784867; ТК-V №8194185 (т.1 а.с.96, 102-103, 105, 108-111, 118-121, 122)

За наслідками розгляду заяви позивача від 29.11.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області винесено рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за №37 (т.1 а.с.135зв.).

Відповідно до змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.12.2023 за №37 про відмову в перерахунку пенсії підставами відмови зазначено, що згідно наданого дублікату трудової книжки ТК-V 8194185 та довідок про заробітну плату 22.06.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області винесено рішення №37 про припинення виплати пенсії за віком, у зв`язку з встановленням факту призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні дані. З 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Станом на сьогоднішній день пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому: до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991 р. З огляду на вищевказане стаж роботи згідно довідки від 24.07.2005 №9 на території російської федерації не підлягає врахуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 2 ст.49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 25.07.2018 призначено пенсію за віком.

01 вересня 2019 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, розмір якої збільшився до 7699,79 грн.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 37 від 22 червня 2020 року ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за відсутності страхового стажу, необхідного для виплати пенсії.

Вказане рішення пенсійного органу оскаржено до суду та за результатом розгляду справи № 340/8651/21 рішення пенсійного органу визнано правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

За викладених обставин, колегія суддів зазначає, що позивачу призначено пенсію за вислугу років, виплату якої припинено з підстави встановлення факту призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

05.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою №7438 за призначенням/перерахунком пенсії. Рішенням від 21.07.2023 року №37 Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу перерахунків пенсій №2 ГУ ПФУ у Львівській області відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Правомірність рішення пенсійного фонду переглянуто судом та надано йому правову оцінку в рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року №340/6832/23, що набрало законної сили. (т.1 а.с.174зв.-179).

29.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області із заявою №13487 про призначення / перерахунок пенсії (т.1 а.с.139-140). До заяви позивачем додані, зокрема довідки: №1 від 25.07.2005; №8 від 14.07.2020; №9 від 14.02.2020; №071 від 05.07.1984; №9 від 24.07.2005; №2 від 25.07.2005; №489 від 26.08.2020; трудові книжки: КП №784867; ТК-V №8194185 (т.1 а.с.96, 102-103, 105, 108-111, 118-121, 122)

За наслідками розгляду заяви позивача від 29.11.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області винесено рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за №37 (т.1 а.с.135зв.).

Підставою відмови зазначено припинення з 01.01.2023 російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За змістом частин 1, 2 статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація.

Так, відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію за віком, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Також суд зазначає, що рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 № 01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Водночас суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі - Постанова №1328) передбачено вихід України з цієї Угоди, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України з 19.06.2023 року.

При цьому, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 Україна як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Наведені вище приписи чинного законодавства дають підстави для висновку про те, що у разі, якщо особа працювала під час дії Угоди на території рф, то трудовий стаж, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю в цій країні, зараховується до його стажу роботи під час призначення пенсії в Україні, а заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

У свою чергу, внаслідок припинення дії вказаної Угоди, у Пенсійного органу відсутня можливість здійснити відповідні запити щодо перевірки відомостей підприємств, в яких, за доводами позивача він працював.

Водночас, з листа управління Пенсійного фонду РФ від 15.06.2020 встановлено відсутність реєстрації позивача в системі індивідуального обліку Пенсійного фонду РФ, і будь-яких інших належних доказів на спростування такої інформації позивачем не надано.

Таким чином, пенсійним органом у рішенні від 04.12.2023 № 37 обгрунтовано, з посиланням на припинення дії Угоди, зазначено про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до ст. 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі Порядок № 637) встановлю, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 17, п. 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п.23, 24 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.

У спірних правовідносинах предметом спору є саме підтвердження стажу позивача відомостями трудової книжки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачем на час призначення пенсії було надано дублікат трудової книжки, виданої в 2018 році ТОВ «НКТ», у якій на четвертій сторінці стоїть штамп ТОВ «НКТ». У записі №1 від 03.01.1996 року вказано про прийняття його на посаду керівника регіонального представництва згідно наказу №42 від 03.01.1996, а запис про звільнення з ТОВ «НКТ» датований 07.07.2018. Дата заповнення 14.02.2020 року. (т.1 а.с.260зв.).

У свою чергу, дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 (т.1 а.с.259зв.-261) виданий також ТОВ «НКТ», проте, на другій сторінці стоїть штамп ТОВ «Тульський строитель» та міститься запис від 03.01.1996 про прийняття керівником регіонального представництва та запис про звільнення 24.07.2005, який скріплений печаткою ТОВ «Тульський строитель».

При цьому, ТОВ «Тульський строитель» з 23.10.2017 року є ліквідованим, що позивачем не спростовано.

Отже, запис про роботу позивача в ТОВ «Тульський строитель» від його імені та закріплений його печаткою зроблений зі спливом трьох років після ліквідації цього товариства.

Крім того, наказом Мінпраці росії від 19.05.2021 №320 «Про затвердження форми, порядку ведення та зберігання трудових книжок», постановою Правління рф від 16 квітня 2003 р. №225 «Про трудові книжки» передбачено, якщо організація, яка провела неправильний або неточний запис, реорганізована, виправлення проводиться її правонаступником, а у випадку ліквідації організації роботодавцем за новим місцем робота на підставі відповідного документа.

Доводи позивача стосовно того, що в материнську компанію ТОВ «НКТ» входить група компаній, в тому числі і ТОВ «Тульский строитель», ці компанії є незалежні у своїй діяльності проте мають єдине вище керівництво, що пояснює факт видачі трудової книжки компанією ТОВ «НКТ» зі штампом ТОВ «Тульський строитель», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки це не надає ТОВ «НКТ» право використання підписів та печаток іншого вже ліквідованого підприємства.

За викладених обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно сумнівності запису в дублікаті трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 про роботу позивача в ТОВ «Тульський строитель», з огляду на те, що цей запис зроблений після спливутрьох років з часу ліквідації цього товариства.

Також, рішенням суду у справі № 340/8651/21 було встановлено, що запис у дублікаті трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 підписаний керівником ООО «Тульський строитель» ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (справа № 340/8651/21).

Отже, з урахуванням висновків рішення суду, яке набрало законної сили, та, яким встановлено зазначені вище обставини, отримавши заяву позивача від 29.11.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області, не мало обов`язку надавати додаткову оцінку дублікату трудової книжки від 14.02.2020 року, як документу який є підставою для обрахунку страхового стажу.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, отримання пенсійним органом від позивача іншого дубліката трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 (який є відмінним за своїм змістом від попереднього дубліката трудової книжки) стало підставою для звернення до управління Пенсійного фонду РФ від 24.03.2020 року №1100-0301-10/6045 та від 29.04.2020 №1100-0301-10/9526. Саме такі доводи зазначені позивачем у позовній заяві від 06.10.2021 року, поданій ним особисто у справі 340/8651/21.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі 340/8651/21 від 10 лютого 2023 року встановлено, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області отримано лист управління Пенсійного фонду РФ від 15.06.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного фонду РФ. У відомостях індивідуального обліку, які надавалися ООО «НКТ» відомості стосовно ОСОБА_6 відсутні. Додатково було повідомлено, що ООО «Тульський строитель», ОРГН 068, було створено 05.12.1996 року. Звітність по даній організації з нарахуванням страхових внесків надавалась лише з другого кварталу 1997 року по четвертий квартал 1997 року. З 1998 року по 2000 рік звітність надавалась без нарахування страхових внесків. В подальшому звіти по даній організації не надавались. Керівник ООО «Тульський строитель» ОСОБА_2 (яким було підписано надані позивачем довідки про заробітну плату від 14.02.2020 року та в дублікаті трудової книжки зроблено запис про звільнення з роботи ОСОБА_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Організація була виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб РФ 23 жовтня 2017 року. В даних індивідуального (персоніфікованого) обліку РФ, наданих на співробітників організації ООО «НКТ», відсутні відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.184з.-189).

Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на те, що дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 раніш вже подавався позивачем пенсійному органу для вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії і за наслідками розгляду поданих документів, у тому числі, дубліката трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_5 , ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення №37 від 22 червня 2020 року, яке було предметом оскарження у справі №340/8651/21 та рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Львівській області від 21.07.2023 №37, яке було предметом оскарження у справі № 340/6832/23.

Надана позивачем до пенсійного органу в листопаді 2023 року довідка ТОВ «Тульський строитель» № 9 від 24.07.2005 року містить відомості про перерахування страхових внесків до ПФ, що суперечить відомостям, викладеним в листі управління Пенсійного фонду РФ від 15.06.2020.

Крім того, суд вважає сумнівним той факт, що позивач вже втретє звертається до пенсійного органу з метою поновлення йому виплати пенсії, надає докази наявності у нього відповідного стажу в рф, проте з 2020 року приховує наявну у нього довідку № 9 від 24.07.2005 року.

Щодо доводів апелянта про підтвердження факту роботи на ООО «Тульський строитель» та ООО «НКТ» свідченням колег, суд враховує, що за змістом п. 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У спірних правовідносинах позивачем надано суперечливі документи, лист управління Пенсійного фонду РФ від 15.06.2020 підтвердив відсутність реєстрації позивача в системі індивідуального обліку Пенсійного фонду РФ, що свідчить про наявність недостовірних відомостей поданих документах, та неможливість застосування у цьому випадку п. 2 Порядку № 637.

Додатковим чинником, який впливає на прийняття судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне врахувати вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2020 року у справі №405/3355/20, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України. Так, у вироку вказано, що ОСОБА_1 використовував підроблений документ дублікат посвідчення учасника бойових дій.

Наведені обставини в сукупності з наданими раніше документами, фактами, що встановленими рішеннями суду у справах № 340/8651/21, № 340/6832/23, № 405/3355/20, які набрали законної сили, свідчать про обгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо сумнівності записів у наданих позивачем для поновлення пенсії документів, та прийняття ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення від 04.12.2023 року №37 обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі № 340/2064/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко