Справа № 340/581/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 340/581/24

Головуючий суддя І інстанції Дегтярьова С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу виконавчого комітету Кропивницької міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року в адміністративній справі №340/581/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кропивницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Кропивницької міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради №544 від 11.07.2023 року "Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року щодо затвердження тарифів на ритуальні послуги, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг", яким було відмовлено у затвердженні тарифів на ритуальні послуги, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг ФОП ОСОБА_1

- зобов`язати виконавчий комітет Кропивницької міської ради на першому черговому засіданні, яке відбудеться після вступу в законну силу рішення суду прийняти рішення, яким затвердити тарифи на ритуальні послуги, передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року адміністративний позов фізичної особи-підприємцю ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради №544 від 11.07.2023 року "Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року щодо затвердження тарифів на ритуальні послуги, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг", яким відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у затвердженні тарифів на ритуальні послуги, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг.

Зобов`язано виконавчий комітет Кропивницької міської ради на першому черговому засіданні, яке відбудеться після вступу в законну силу рішення суду, розглянути заяву з додатками від 26 грудня 2022 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про затвердження тарифів на ритуальні послуги, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, виконавчий комітет Кропивницької міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірне рішення було прийнято у відповідності з приписами чинного законодавства, оскільки в даному випадку у відповідача наявні дискреційні повноваження, в ході реалізації яких останній за наслідком розгляду питання має право прийняти рішення як про затвердження такого тарифу, так і про відмову в його затвердженні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особапідприємець, основною діяльністю якого є здійснення організації поховань і надання суміжних послуг код КВЕД 96.03.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2022 року у справі №912/180/22 визнано укладеним договір про надання ритуальних послуг між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Комунальним підприємством "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" в редакції позивача.

Постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 09.01.2023 року у справі №912/180/22 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" задоволено частково, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2022 року у справі "912/180/22 змінено та постановлено вважати укладеним договір про надання ритуальних послуг між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Комунальним підприємством "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" в редакції позивача, з виключенням з п.2.2.1 Договору, зазначеного судом, такого виду послуг, як оформлення свідоцтва про поховання (а.с.10-16).

26.12.2022 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до міського голови міста Кропивницького щодо розгляду пакету документів на встановлення тарифів на ритуальні послуги, до якого долучила: пояснювальну записку; виписку з Єдиного державного реєстру; витяг з реєстру платників податку; дані для розрахунку тарифів на ритуальні послуги; тарифи на ритуальні послуги; розрахунок тарифу на оформлення договору-замовлення; розрахунок тарифу на копання могили стандартних розмірів; розрахунок тарифу на копання могили збільшених розмірів; розрахунок тарифу на копання могили зменшених розмірів; розрахунок тарифу на демонтаж при організації поховання; розрахунок тарифу на монтаж надмогильної споруди; розрахунок тарифу на поховання урни с прахом в колумбарну нішу; розрахунок тарифу на підпоховання урни с прахом; інвестиційну програму на 2022-2025 роки; додаток до інвестиційної програми; договір оренди не житлового приміщення; договір оренди автомобіля катафалка.

30.01.2023 року ОСОБА_1 направила на адресу виконавчого комітету Кропивницької міської запит щодо розгляду пакету документів та щодо прийняття рішення про затвердження тарифів на надання ритуальних послуг.

Виконавчий комітет Кропивницької міської листом від 02.02.2023 року №802/21-12-22 повідомив позивача, що після перевірки розрахунків тарифів на ритуальні послуги департаментом з питань економічного розвитку Кропивницької міської ради підготовлено проект рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради «Про встановлення ФОП ОСОБА_1 тарифів на ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг», який за результатами голосування не набрав необхідної кількості голосів для його прийняття.

Дані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2023 року у справі №340/500/23 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Кропивницької міської ради щодо нерозгляду заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 26.12.2022 року щодо затвердження тарифів на ритуальні послуги, передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та зобов`язано виконавчий комітет Кропивницької міської ради на першому черговому засіданні, яке відбудеться після вступу в законну силу рішення суду, розглянути заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 26.12.2022 року з додатками та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради №544 від 11.07.2023 року "Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року щодо затвердження тарифів на ритуальні послуги, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг", відмовлено позивачу у затвердженні тарифів на ритуальні послуги.

Рішення обґрунтоване статтями 140, 146 Конституції України, підпунктом 2 пункту "а" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 8, частиною першою статті 10 Закону України "Про поховання та похоронну справу", наказами Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193 "Про затвердження нормативно-правових актів щодо реалізації Закону України "Про поховання та похоронну справу" та від 19 листопада 2003 року № 194 "Про затвердження Єдиної методики визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності", рішенням виконавчого комітету міської ради від 25 серпня 2020 року № 380 "Про затвердження Порядку встановлення та перегляду тарифів на ритуальні послуги, які визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг". Додатковою підставою для відмови зазначений лист Комунального підприємства «Ритуальна служба спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» від 11 липня 2023 року № 110/2 щодо діяльності ФОП ОСОБА_1 , правова оцінка, надана судом, що викладена у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року по справі №340/500/23, а також посилання на необхідність врегулювання питання укладення договорів про надання ритуальних послуг (а.с.22).

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного рішення, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення відповідача було прийнято з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи рад це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Згідно п.п.2 п. "а" ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Згідно до вимог ст. 53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Частиною 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулювання відносин, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлення гарантій належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання визначені Законом України "Про поховання та похоронну справу".

Відповідно до п.п. 5, 6 ст. 8 Законом України "Про поховання та похоронну справу" органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб`єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності та здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Згідно до ст.10 Законом України "Про поховання та похоронну справу" надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

У відповідності до положення ст.12 Законом України "Про поховання та похоронну справу" єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах:

- доступності для кожного громадянина і рівності правових гарантій;

- визначення економічної обґрунтованості, планово-розрахункової собівартості та рентабельності при затвердженні ціни;

- відповідальності виконавчих органів сільських, селищних та міських рад та органів виконавчої влади за встановлені ними ціни;

- відкритості, доступності та прозорості структури ціни;

- оплати тільки тих послуг, що відповідають вимогам нормативно-правових актів.

Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 194 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.03.2004 за № 338/8937, затверджено Єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності (далі Єдина методика).

Згідно до п.1.1.-1.3. Єдиної методики, дана методика визначає механізм формування вартості та економічно обґрунтованих тарифів (цін) на ритуальні послуги, предмети ритуальної належності для суб`єктів господарювання різних форм власності. Основною метою Єдиної методики є визначення механізму розрахунку вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів послуг, а також процедури реалізації предметів ритуальної належності. Єдина методика поширюється на суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у сфері надання ритуальних послуг незалежно від форми власності.

Відповідно до вимог п.2.1.-2.3 Єдиної методики, формування вартості послуг надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності здійснюється з урахуванням розрахунків обсягів надання ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, планових витрат, визначених на підставі державних, галузевих нормативів витрат матеріалів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів).

До витрат операційної діяльності належать: прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати; витрати, пов`язані з операційною діяльністю: адміністративні витрати, витрати на збут, інші операційні витрати.

Перелік і склад планових витрат визначаються підприємством самостійно залежно від особливостей процесу виробництва і реалізації ритуальних послуг та предметів ритуальної належності.

Розмір витрат за кожною статтею визначається на підставі державних та галузевих нормативів, а також відповідно до прийнятих на підприємстві норм використання палива, електроенергії, матеріалів, норм та розцінок з оплати праці, нормативів витрат на управління і обслуговування виробництва та інших норм витрат.

При невідповідності державних або галузевих норм витрат матеріальних, трудових та фінансових ресурсів розрахунковим нормам, які відображають особливості діяльності окремого підприємства, використовуються розрахункові норми, які затверджуються наказом директора підприємства.

Статті витрат, за якими неможливе їх об`єктивне нормування, плануються з урахуванням фактичних витрат за попередній рік, кошторисів цих витрат на плановий період або інших розрахунків. До вартості ритуальних послуг та виготовлення предметів ритуальної належності включається плановий прибуток та податок на додану вартість, крім переліку послуг з поховання та постачання ритуальних товарів державними та комунальними службами, визначеного підпунктом 197.1.10 пункту 197.1 статті 197 розділу V Податкового кодексу України (2755-17), за винятком операцій з постачання послуг з поховання та кремації трупів тварин і пов`язаної з цим діяльності.

У відповідності до п. 10 Єдиної методики, розрахунок тарифу (ціни) на ритуальні послуги та предмети ритуальної належності містить процедуру визначення планових витрат даного підприємства за повною собівартістю на одиницю виготовлення товару або послуги, з урахуванням прибутку та податку на додану вартість, установленого чинним законодавством.

Складові тарифу (ціни) планового періоду на мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг та предметів ритуальної належності наведено в додатку.

Відповідно до Типового положення про ритуальну службу в Україні, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19 листопада 2003 року № 193 (із змінами) ритуальна служба забезпечує укладання договорів із суб`єктами господарювання в такому порядку:

1. Суб`єкт господарювання (далі - СГ), що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім`я її керівника та долучити до заяви (засвідчені у встановленому порядку копії) такі документи:

- копію довідки про включення до ЄДРПОУ для юридичної особи або довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності;

- перелік послуг, що пропонуються для надання СГ;

- режим роботи та номер телефону.

2. Протягом 14 робочих днів з дня отримання заяви територіальна ритуальна служба укладає з суб`єктом господарювання договір про надання послуг при наявності всього переліку документів.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови позивачу у затвердженні тарифів на ритуальні послуги було посилання відповідача на лист Комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» від 11 липня 2023 року №110/2.

Так, в наведеному листі начальником Комунального підприємства «Ритуальна служба- спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» вказано, що договір про надання ритуальних послуг, укладений між КП «Ритуальна служба» та ФОП ОСОБА_2 (на даний час ФОП ОСОБА_1 ) 27.04.2009 року, був розірваний рішенням Господарського суду Кіровоградської області по справі №15/180 від 13 квітня 2010 року через систематичні порушення законодавства.

Додатково вказано, що наразі, здійснюючи господарську діяльність, ФОП ОСОБА_1 допускає систематичні порушення законодавства України, зокрема, працівниками КП «Ритуальна служба» 24 грудня 2022 року зафіксовано здійснення співробітниками ФОП ОСОБА_1 самовільного підпоховання урни з прахом померлого на території Новолелеківського кладовища. Також КП «Ритуальна служба» стала відома інформація видачі позивачем свідоцтва про поховання. Була подана КП «Ритуальна служба» до поліції заява про вчинення правопорушення (а.с.40-41).

Відповідно до ст. 2 КАС України, розглядаючи адміністративну справу щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання КП «Ритуальна служба» на порушення ОСОБА_1 вимог законодавства під час здійснення підприємницької діяльності, не можуть бути підставою для відмови виконавчим комітетом Кропивницької міської ради у затвердженні тарифів на ритуальні послуги, оскільки приписи чинного законодавства такої підстави не містять і, сам по собі факт затвердження тарифів за наявності діючого договору не пов`язаний з вчиненими порушеннями з боку приватного підприємця на які, існують окремі види реагування, в тому числі ініціювання питання відносно розірвання договору.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується посилань відповідача на те, що затвердження тарифів на ритуальні послуги є його дискреційними повноваженнями, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Так, дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, приписи чинного законодавства не закріплюють право відповідача на встановлення тарифів, зокрема на поховання, як дискреційних, а тому останній зобов`язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені законодавством.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи видно, що між позивачем та комунальним підприємством, створеним відповідачем, на час виникнення спірних правовідносин існували договірні зобов`язання (договір визнано укладеним за рішенням суду), а затвердження позивачці тарифів на ритуальні послуги є механізмом його реалізації.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Кропивницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року в адміністративній справі №340/581/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко