Справа № 420/36540/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернувся адвокат Рабзі Олександр Юхимович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області) у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 251 від 1 квітня 2020 р. «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» з 01.05.2020 року, без обмеження максимальним розміром пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.05.2020 року з урахуванням індексації, проведеної на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 251 від 1 квітня 2020 р. «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», відповідно до визначених коефіцієнтів збільшення сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 127 від 22 лютого 2021 р. «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» з 01.03.2021 року, без обмеження максимальним розміром пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.03.2021 року з урахуванням індексації, проведеної на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 127 від 22 лютого 2021 р. «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», відповідно до визначених коефіцієнтів збільшення сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2022 року, без обмеження максимальним розміром пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.03.2022 року з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», відповідно до визначених коефіцієнтів збільшення сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 року, без обмеження максимальним розміром пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.03.2023 року з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», відповідно до визначених коефіцієнтів збільшення сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, без обмеження максимальним розміром пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.03.2024 року з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», відповідно до визначених коефіцієнтів збільшення сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до частин 1-2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 240/27663/23 (адміністративне провадження № К/990/453/24) дійшов висновку, що пенсійні виплати мають щомісячний характер і про їх припинення, зменшення чи нарахування у неправильному розмірі позивачу мало бути відомо не пізніше неотримання/отримання вперше такої виплати у межах спірного періоду.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду у постанові від 08 серпня 2024 року по справі № 460/19702/23.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа №755/10947/17), суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 251 від 1 квітня 2020 р. «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» з 01.05.2020 року ; без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 127 від 22 лютого 2021 р. «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» з 01.03.2021 року ; без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2022; без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 року; без застосування коефіцієнта збільшення, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, покликаючись на лист-відповідь ГУ ПФУ в Одеській області від 18.04.2024 вих. №12500-11330/Ш-02/8-1500/24, яким було відмовлено в перерахунку пенсії позивача у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Оскільки позивач фактично оскаржує дії/бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати пенсійних доплат до пенсії за період, починаючи з 01.05.2020 р. по 01.03.2024 р. в той час як з позовом звернувся 26.11.2024 року, то шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, є пропущеним.

Згідно із частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відтак, позивач повинен надати суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з даним позовом.

Окремо суддя звертає увагу, що відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість, матеріали позовної заяви не містять доказів вчинення відповідачем оскаржуваних дій в частині заявлених позовних вимог.

Також, згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно зі ст. 2 Закону № № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону № № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 цього Закону № 3674-VI, передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 гривень.

Як вбачається зі змісту позову, то позивачем заявлено п`ять вимог немайнового характеру, а відтак, розмір судового збору за подання такого позову складає 6 056,00 грн. (3028,00 грн.*0,4 * 5).

При цьому, матеріали позовної заяви містять платіжний документ про сплату позивачем судового збору в сумі 1121,20 грн., згідно платіжного документу від 26.11.2024 року.

Відтак, позивач повинен надати суду платіжний документ про доплату судового збору в сумі 4844,80 грн. ( 6056,00 - 1211,20)

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:

- заяву про поновлення строку звернення до суду із обов`язковим зазначенням інших обставин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів.

- докази на підтвердження обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги.

- платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 4 844,80 грн.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна