Справа № 990/69/24
Суддя: Ступак Ольга В`ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суддів Великої Палати Верховного Суду Ступак О. В., Власова Ю. Л., Кишакевича Л. Ю., Погрібного С. О., Ткача І. В.
у справі № 990/69/24
(провадження № 11-132заі24)
1. 31 жовтня 2024 року Велика Палата Верховного Суду
у справі № 990/69/24 прийняла постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишила без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 червня 2024 року - без змін.
2. З результатами розгляду апеляційної скарги не погоджуємося, тому відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладаємо окрему думку з таких міркувань.
Історія справи
3. У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), у якому просила:
1) визнати проведення ВККС співбесіди 17 січня 2024 року в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді незаконною (протиправною) дією, що суперечить статті 126 Конституції України та свідчить про усунення судді з посади у неконституційний спосіб (далі - вимога 1);
2) встановити відсутність компетенції (повноважень) доповідача - члена ВККС ОСОБА_2 , а також членів ВККС ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у справі кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_1 та щодо дослідження досьє і проведення співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді 17 січня 2024 року (далі -вимога 2);
3) визнати протиправними дії ВККС щодо надання доступу до повної версії суддівського досьє ОСОБА_1 представникам Громадської ради доброчесності у новому складі у 2023-2024 роках у справі кваліфікаційного оцінювання на відповідність позивачки займаній посаді судді Дніпровського районного суду міста Херсона (далі - вимога 3);
4) визнати протиправним та скасувати рішення ВККС № 18/ко-24 від 17 січня 2024 року щодо дослідження досьє та проведення співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання судді Білозерського райсуду Херсонської області ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді, яким:
- визначено, що суддя Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1. за результатами кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді набрала 446,125 бала;
- визнано суддю Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді;
- вирішено внести Вищій ради правосуддя (далі - ВРП) подання про звільнення судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 із займаної посади (далі - позовна вимога 4);
5) визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо нерозгляду заяви та ухвалення рішення у пленарному складі про внесення ВРП подання про звільнення члена Комісії ОСОБА_2 , яка допустила грубе нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена Комісії, зобов`язати ВККС розглянути заяву від 17 січня 2024 року та провести ефективне розслідування дій та перевищення повноважень доповідачем ОСОБА_2 у справі судді Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_1 (далі - вимога 5).
4. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2024 року закрито провадження у справі № 990/69/24 в частині вирішення вимог 1-4. Після закриття провадження у справі в частині зазначених вимог суд продовжив розгляд по суті вимоги 5 (про визнання бездіяльності ВККС протиправною).
5. На обґрунтування вимоги 5 ОСОБА_1 зазначила, що доповідачка у справі кваліфікаційного оцінювання щодо неї, будучи свого часу членом Ради суддів України, брала участь у розгляді звернення суддів Дніпровського районного суду міста Херсона щодо неправомірної діяльності та порушень керівництва суду, пов`язаних з автоматизованим розподілом справ у 2015-2016 роках, але не відреагувала належним чином на такі порушення. У цьому зв`язку позивачка вважає, що доповідачка ОСОБА_2 мала б заявити про самовідвід під час її кваліфікаційного оцінювання. Позивачка наполягає на тому, що ОСОБА_2 як член ВККС умисними діями без відповідних правових підстав та з перевищенням владних повноважень втрутилася в діяльність судді, яка відповідно до Конституції України є представником судової влади, а також сприяла поширенню таємної та службової інформації.
У зв`язку з цим зазначала, що 17 січня 2024 року вона засобами поштового зв`язку направила ВРП, ВККС та секретарю Пленуму Верховного Суду заяву про: втручання в діяльність судді, приниження авторитету судді та судової влади України; виявлення таких обставин щодо члена ВККС ОСОБА_2 , як грубе нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена Комісії або виявило його невідповідність займаній посаді, допущення поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя і судової влади; проведення кваліфікаційного оцінювання судді-переселенця з Донецької області з грубим порушенням принципу незалежності єдиного статусу судді під час дії воєнного стану, у якій вона, зокрема, просила ВККС відповідно до пункту 17 Регламенту ВККС розглянути цю заяву в пленарному складі та ухвалити рішення про внесення до ВРП подання про звільнення члена Комісії ОСОБА_2 .
Оскільки ВККС не розглянула її заяву в порядку, визначеному законом, тому просила позов задовольнити.
6. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 11 червня 2024 року в задоволенні позову відмовив.
Мотивував своє рішення тим, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
Суд установив, що на засіданні ВККС у пленарному складі 12 лютого 2024 року головуючий ОСОБА_3 оголосив про відкриття засідання Комісії, наявність кворуму та виніс на голосування питання про затвердження проєкту переліку питань, який було опубліковано на сайті Комісії, серед яких під № 9 було питання «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС ОСОБА_2 ».
Водночас члени Комісії, скориставшись своїм правом вносити пропозиції до переліку питань, внесених для розгляду на засіданні Комісії у пленарному складі, не підтримали включення цього питання до порядку денного пленарного засідання Комісії через відсутність підстав та одноголосно затвердили перелік питань за винятком питання № 9 «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС ОСОБА_2 ».
За наведених обставин суд не встановив протиправної бездіяльності ВККС щодо нерозгляду заяви судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС ОСОБА_2 .
7. Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначила, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням Конституції України, процесуальних та матеріальних норм.
Зазначила, що відповідно до пункту 17 Регламенту ВККС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) ВККС мала надати оцінку діям члена ВККС у результаті надходження відповідного звернення, проте, не включивши зазначене питання до порядку денного засідання у пленарному складі, яке відбулося 17 січня 2024 року, Комісія самоусунулася від його розгляду, а суд на це уваги не звернув.
Посилалася також на порушення судом норм процесуального права в частині неналежного повідомлення позивачки та її представника про розгляд справи. Вказувала, що, розпочавши слухання у відкритому судовому засіданні, суд безпідставно завершив розгляд справи у письмовому провадженні.
8. Постановою від 31 жовтня 2024 року Велика Палата Верховного Суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишила без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 червня 2024 року - без змін.
Мотиви постанови Великої Палати Верховного Суду
9. У постанові від 31 жовтня 2024 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд першої інстанції встановив, що на засіданні ВККС у пленарному складі 12 лютого 2024 року головуючий ОСОБА_3 виніс на голосування питання про затвердження проєкту переліку питань, який було опубліковано на сайті Комісії, серед яких під № 9 було питання «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 ».
Водночас члени ВККС проголосували проти включення цього питання до порядку денного пленарного засідання Комісії, ухваливши таке рішення одноголосно.
З огляду на викладене, проаналізувавши Регламент ВККС, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який за обставинами справи не встановив протиправної бездіяльності ВККС щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року.
Також Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині неналежного повідомлення сторони позивача про розгляд справи та безпідставного розгляду справи в порядку письмового провадження.
Мотиви окремої думки
10. Предметом спору у цій справі є вимога позивачки провизнання протиправною бездіяльності ВККС, яка полягала у нерозгляді пленарним складом ВККС її заяви про внесення до ВРП подання про звільнення члена Комісії ОСОБА_2 , а також вимога про зобов`язання відповідача розглянути цю заяву.
11. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
12. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово висновувала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
13. Автори окремої думки зауважують, що будь-яка бездіяльність за своєю правовою природою є триваючим правопорушенням та характеризується перебуванням певного суб`єкта у безперервному стані невчинення дії (дій), якої (яких) від нього очікує інша особа.
14. У цій справі встановлено, що 17 січня 2024 року суддя Білозерського районного суду Херсонськоїобласті ОСОБА_1. засобами поштового зв`язку направила ВРП, ВККС та секретарю Пленуму Верховного Суду заяву про: втручання в діяльність судді, приниження авторитету судді та судової влади України; виявлення таких обставин щодо члена ВККС ОСОБА_2 , як грубе нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена Комісії або виявило його невідповідність займаній посаді, допущення поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя і судової влади; проведення кваліфікаційного оцінювання судді-переселенця з Донецької області з грубим порушенням принципу незалежності єдиного статусу судді під час дії воєнного стану, у якій вона просила:
- ВРП розглянути питання про втручання в діяльність судді члена ВККС ОСОБА_2 шляхом безвідповідального ставлення до виконання своїх обов`язків та приниження авторитету судді та судової влади України під час дії воєнного стану;
- ВККС відповідно до пункту 17 Регламенту ВККС розглянути цю заяву в пленарному складі та ухвалити рішення про внесення до ВРП подання про звільнення члена Комісії ОСОБА_2 ;
- Пленум Верховного Суду відреагувати на проведення кваліфікаційного оцінювання з грубим порушенням принципу незалежності судді, єдиного статусу судді під час воєнного стану.
Згідно зі штампом вхідної кореспонденції ця заява надійшла на адресу ВККС 25 січня 2024 року, вх. № 01-ел-332/24.
15. Порядок розгляду заяв про виявлення невідповідності члена ВККС вимогам, установленим законодавством, визначений Регламентом ВККС.
16. Зокрема, у пункті 17 Регламенту ВККС зазначено, що у разі надходження до Комісії звернення про виявлення обставин щодо невідповідності члена Комісії вимогам, установленим законом; порушення ним вимог, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, а також про неучасть члена Комісії у роботі Комісії протягом одного календарного місяця поспіль без поважних причин або неодноразової відмови без поважних причин від голосування з питань, що розглядаються; наявність обставин, які свідчать про грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним із статусом члена ВККС або виявило його невідповідність займаній посаді; допущення іншої поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя і судової влади, у тому числі недотримання етичних стандартів судді як складової професійної етики члена ВККС, не пізніше сьомого робочого дня з дня отримання такого звернення Комісія у пленарному складі ухвалює рішення про внесення ВРП подання про звільнення члена ВККС в порядку, визначеному Комісією.
Член Комісії, щодо якого розглядається питання про внесення ВРП подання про його звільнення, має право надати пояснення щодо обставин, які стали підставою для відповідного звернення, а у разі неможливості безпосередньої участі в засіданні Комісії надати такі пояснення письмово чи взявши участь у засіданні в режимі відеоконференції.
З дня ухвалення Комісією рішення про внесення зазначеного подання такий член Комісії відсторонюється від посади, а його повноваження зупиняються до ухвалення рішення ВРП. В рішенні Комісії про внесення подання зазначається про відсторонення такого члена Комісії від посади.
17. Зміст зазначеного пункту Регламенту ВККС підтверджує, що для вирішення звернення про виявлення обставин щодо невідповідності члена Комісії вимогам, установленим законом, встановлено спеціальний порядок, яким визначена окрема процедура розгляду такого звернення.
18. Отже, повноважним суб`єктом з розгляду звернення про виявлення обставин щодо невідповідності члена Комісії вимогам, установленим законом, є ВККС у пленарному складі.
19. За результатами розгляду такого звернення ВККС може ухвалити два рішення (на користь однієї або іншої «сторони» цієї процедури): 1) про відмову у внесенні до ВРП подання про звільнення члена Комісії з огляду на безпідставність і необґрунтованість відповідного звернення та 2) про внесення подання про звільнення члена Комісії до ВРП, якщо викладені у зверненні обставини невідповідності члена ВККС вимогам закону підтвердилися. Водночас таке рішення в силу приписів пункту 17 Регламенту ВККС має бути ухваленим у пленарному складі Комісії не пізніше сьомого робочого дня з дня отримання звернення.
20. Регламент ВККС в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не містив підстав (випадків) невключення до порядку денного пленарного засідання ВККС питання про розгляд заяви щодо невідповідності члена Комісії вимогам, установленим законом, за результатами попереднього розгляду такого звернення, тобто не встановлював іншої (спрощеної) процедури розгляду звернення внаслідок встановлення його очевидної необґрунтованості чи з інших підстав, які свідчать про відсутність необхідності розгляду такого звернення пленарним складом ВККС.
21. На користь такого розуміння алгоритму дій ВККС при розгляді звернень про виявлення обставин щодо невідповідності члена Комісії вимогам, установленим законом, свідчать внесені в подальшому самою Комісією зміни до Регламенту, пункт 17 якого в редакції рішення ВККС від 18 вересня 2024 року № 287зп-24 передбачає, що за результатами попереднього розгляду відповідного звернення Комісія у пленарному складі може прийняти одне з таких рішень:
1) про відмову у внесенні подання ВРП про звільнення члена Комісії (якщо звернення не містить інформації про обставини, які можуть бути підставою для звільнення члена ВККС; звернення не містить посилання на фактичні дані (свідчення, докази), які можуть підтвердити наявність обставин, які можуть бути підставою для звільнення члена ВККС; звернення містить виражені в непристойній формі висловлювання або висловлювання, що принижують честь і гідність будь-якої особи; звернення ґрунтується лише на доводах, що можуть бути перевірені виключно судом; звернення зводиться до незгоди з рішенням Комісії; обставини, зазначені у зверненні (prima facie), є такими, що не можуть мати наслідком звільнення члена ВККС; звернення є анонімним або особу заявника неможливо встановити; звернення є повторним за умови, що попереднє звернення було вирішене по суті, крім випадку зміни істотних для вирішення звернення обставин. Комісія може відхилити відповідне звернення також у випадку, коли зазначені в ньому обставини не визнаються нею такими, що мають наслідком звільнення члена Комісії;
2) про утворення комісії з питань перевірки наявності обставин, які можуть бути підставою для звільнення члена ВККС (ad hoc), та визначення її персонального складу.
За результатами розгляду висновку комісії з питань перевірки наявності обставин, які можуть бути підставою для звільнення члена ВККС, Комісія може ухвалити одне з таких рішень: 1) про внесення подання до ВРП про звільнення члена Комісії; 2) про відмову у внесенні подання до ВРП про звільнення члена Комісії.
22. Натомість у справі № 990/69/24 суд установив, що відповідно до витягу з протоколу № 53 засідання ВККС у пленарному складі 12 лютого 2024 року головуючий ОСОБА_3 оголосив про відкриття засідання Комісії, наявність кворуму та виніс на голосування питання про затвердження проєкту переліку питань, який було опубліковано на сайті Комісії, серед яких під № 9 було питання «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 ».
За змістом цього витягу з протоколу ОСОБА_3 з`ясував думку членів Комісії щодо пропозицій до переліку питань та надав слово члену ВККС ОСОБА_6 , який запропонував виключити із переліку питань питання № 9 щодо заяви судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС ОСОБА_2 , оскільки підстав для включення цього питання, на його думку, немає.
За результатами обговорення складом Комісії присутні члени ВККС одноголосно затвердили перелік питань за винятком питання № 9 «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 ».
23. Тобто «розгляд» ВККС заяви ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року, на переконання Комісії, з позицією якої погодився суд першої інстанції та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2024 року, завершився «невключенням» питання № 9 до порядку денного засідання ВККС від 12 лютого 2024 року.
24. Автори окремої думки не погоджуються з таким висновком суду першої інстанції, який у своїй постанові повторила і Велика Палата Верховного Суду, оскільки будь-якого рішення в межах визначеного Регламентом спеціального порядку розгляду звернення позивачки щодо невідповідності члена Комісії вимогам, установленим законом, Комісія ні 12 лютого 2024 року, ні в подальшому не ухвалювала.
25. Невключення до порядку денного окремо взятого пленарного засідання ВККС питання про розгляд заяви ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 свідчить лише про відтермінування розгляду Комісією вказаного питання, проте аж ніяк не вказує на прийняття ВККС за результатами розгляду звернення позивачки одного з передбачених Регламентом рішень.
26. Для прикладу, зняття судової справи з розгляду в день, на який такий розгляд було призначено, не замінює процедуру ухвалення судового рішення та не свідчить про вирішення судом спору чи процесуального звернення сторони.
27. У випадку, якщо ВККС уважала звернення ОСОБА_1 очевидно необґрунтованим та таким, що не містить підстав для внесення до ВРП подання про звільнення члена ВККС ОСОБА_2 , відповідач не був позбавлений права розглянути таке звернення та ухвалити рішення про відмову в його задоволенні.
28. Тому автори окремої думки переконані, що ВККС не вирішила заяву судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 у порядку та строк, передбачені пунктом 17 Регламенту ВККС, у зв`язку із чим допустила протиправну бездіяльність, на що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2024 року не відреагувала.
29. До того ж заслуговує на увагу й те, яким чином питання за заявою позивачки було виключене з переліку питань, які підлягали вирішенню Комісією 12 лютого 2024 року.
30. Так, згідно з пунктом 68 Регламенту ВККС (тут і далі - в редакції рішення ВККС від 11 січня 2024 року № 4/зп-24, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин) дату, час і місце проведення засідання Комісії у пленарному складі та перелік питань, що виноситься для розгляду на засіданні, за пропозиціями членів Комісії визначає голова Комісії.
31. За встановленими у цій справі обставинами в. о. голови Комісії ОСОБА_3 включив питання «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 » до проєкту переліку питань, що виносяться на розгляд Комісії на засідання, призначене на 12 лютого 2024 року, під № 9.
32. Члени Комісії мають право вносити пропозиції до переліку питань, винесеного для розгляду на засіданні Комісії у пленарному складі, палати чи колегії, до складу яких вони входять. Пропозиції членів Комісії до винесеного для розгляду на засіданні Комісії переліку питань в письмовому вигляді подаються до структурного підрозділу Секретаріату Комісії, який відповідає за підготовку та проведення засідань Комісії, для їх реєстрації, невідкладного подання голові Комісії та надсилання (надання) членам Комісії не пізніше ніж за один день до дня проведення засідання Комісії (пункт 72 Регламенту).
33. Суд у цій справі встановив, що пропозиція змінити перелік питань, що виноситься для розгляду Комісією на засіданні, шляхом виключення з нього питання № 9 надійшла не за день до засідання, як це передбачено пунктом 72 Регламенту, а безпосередньо під час такого засідання.
34. Водночас згідно з пунктом 73 Регламенту у разі наявності питань, що потребують невідкладного вирішення, до внесеного для розгляду на засіданні Комісії переліку питань можуть бути внесені зміни безпосередньо на засіданні Комісії.
35. Отже, Регламентом ВККС, затвердженим самою ж Комісією, визначено, що зміни до переліку питань, винесеного для розгляду на засіданні Комісії, можуть бути внесені безпосередньо на засіданні ВККС лише у разі наявності додаткових питань, які потребують невідкладного вирішення, проте завчасно не були включені до переліку. Можливості виключення попередньо запропонованих питань з такого переліку безпосередньо на засіданні Комісії Регламент ВККС не передбачає.
36. Оскільки затвердження ВККС переліку питань, винесеного для розгляду на засіданні Комісії 12 лютого 2024 року, з виключенням з нього питання № 9 «Про розгляд заяв судді Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року стосовно члена ВККС України ОСОБА_2 » відбулося з порушенням вимог пунктів 72, 73 Регламенту ВККС, а розгляд відповідної заяви позивачки взагалі не відбувся у визначений пунктом 17 Регламенту строк, автори окремої думки вважають, що в цій справі у Великої Палати Верховного Суду були підстави для висновку про допущення ВККС неправомірної бездіяльності та про ухвалення Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду рішення від 11 червня 2024 року з неправильним застосуванням норм матеріального права.
37. Відповідно Велика Палата Верховного Суду мала задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 червня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ВККС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути заяву задовольнити.
Судді: О. В. Ступак