Справа № 990/311/24
Суддя: Шевцова Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 листопада 2024 року

м. Київ

Справа № 990/311/24

Провадження № 11-244 заі 24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Шевцової Н. В.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Короля В. В., Кривенди О. В, Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 у справі №990/311/24 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України про визнання незаконними та протиправними, такими, що не відповідають Конституції України актів, відшкодування моральної шкоди та

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича , Верховної Ради України, в якому просив:

- визнати усі укази Президента України про введення та наступне продовження «Воєнного стану» незаконними та протиправними;

- визнати усі акти Верховної Ради України про затвердження та наступне продовження «Воєнного стану» такими, що не відповідають актам вищої юридичної сили України;

- визнати Закон України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII таким, що не відповідає актам вищої юридичної сили України;

- призначити відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 771 000 грн.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)відмовлено у відкритті провадження у цій справі.

14.10.2024 ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку на адресу Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024.

Ухвалою судді Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надавши скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору або обґрунтування (за наявності) підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивач надіслав клопотання про звільнення його від сплати судового збору до якого долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року дата формування відповіді на запит 24.10. 2024 року.

Обґрунтовуючи підстави звільнення від сплати судового збору та посилаючись на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладену у постанові від 13.08.2021 у справі №440/5178/20, позивач зауважив, що його позовні вимоги стосуються саме відшкодування моральної шкоди, завданої унаслідок прийняття Президентом України та Верховною Радою України неправомірних рішень, а тому відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою судді Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2024 узадоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та продовжено позивачу строк для усунення недоліків скарги.

У цій ухвалі також зазначено, що у разі неусунення скаржником вказаних недоліків протягом установленого строку апеляційну скаргу буде повернуто.

21.11.2024 до Великої Палати Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 у якому скаржник просить, зокрема, не застосовувати до нього Закону України «Про судовий збір», оскільки на його думку, вказаний Закон є антиконституційним і не підлягає виконанню й застосуванню та просить звільнити його від сплати судового збору.

Вирішуючи клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, Велика Палата Верховного Суду виходить з такого.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні»;

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту»;

15) фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

151) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Пункти 18-19 частини першої статті 5 виключено на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

20) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи;

21) заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

22) позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

23) позивачі - за подання позовів щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

24) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків), у порядку, визначеному статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

25) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, - у справах про застосування санкції, передбаченої пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції»;

26) Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення на час дії воєнного стану - за подання позовів, предметом яких є стягнення штрафу;

27) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

28) позивачі - за подання позовів щодо стягнення штрафів за правопорушення у галузі цивільної авіації, вчинені суб`єктами авіаційної діяльності на тимчасово окупованій території.

Суд виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення / відстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Умови, за яких суд може звільнити чи відстрочити сплату судового збору, та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону № 3674-VI.

Зі змісту клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що наведені у ньому доводи ґрунтуються на припущеннях та не дають підстав для висновку про необхідність звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Скаржником не надано доказів, що на нього поширюються пільги щодо сплати судового збору, установлені статтею 5 Закону № 3674-VI.

За таких обставин у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland, заява № 28249/95) право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Скаржнику неодноразово надавалась можливість подати до Великої Палати Верховного Суду докази на обґрунтування його клопотання про звільнення від сплати судового збору, проте такі докази ним подані не були.

З огляду на зазначене та враховуючи, що ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги, про які йшлося в ухвалі судді Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2024, та усупереч пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України не додав до цієї скарги документ про сплату судового збору або належні докази для вирішення питання про звільнення / зменшення, відстрочення / розстрочення сплати судового збору відповідно до Закону №3674-VI, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до вимог частини восьмої статті 169 КАС України повернення скарги, зумовлене недотриманням положень КАС у частині вимог до її оформлення не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 298 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 у справі № 990/311/24 разом з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді: О. О. Банасько О. Л. Булейко Ю. Л. Власов І. А. Воробйова М. І. Гриців Ж. М. Єленіна І. В. Желєзний В. В. Король О. В. Кривенда М. В. Мазур С. Ю. Мартєв К. М. Пільков С. О. Погрібний І. В. Ткач О. С. Ткачук В. Ю. Уркевич Є. А. Усенко