Справа № 420/16837/22
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

з питань встановлення судового контролю
27 листопада 2024 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 420/16837/22 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування до вислуги років ОСОБА_1 службу (навчання) курсантом у Львівському вищому військово-політичному училищі з 01.08.1987 по 27.08.1991, службу в Тамбовському вищому військовому командному училищі хімічного захисту ім. М.І. Подвойського з 27.08.1991 по 22.02.1995 та військову службу у Збройних Силах України з 14.01.2022 по 19.10.2022.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років з урахуванням служби у збройних силах СРСР та Збройних Силах України та зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 службу (навчання) курсантом у Львівському вищому військово-політичному училищі з 01.08.1987 по 27.08.1991, службу в Тамбовському вищому військовому командному училищі хімічного захисту ім. М.І. Подвойського з 27.08.1991 по 22.02.1995 та військову службу у Збройних Силах України з 14.01.2022 по 19.10.2022.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров`я в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров`я, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки пропорційно служби у 2022 році.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

В решті позовних вимог відмовлено.

17.08.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі.

06.11.2023 року відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року залишено без змін.

06.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/16837/22, в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року по справі № 420/16837/22; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства Оборони України подати звіт про виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року по справі № 420/16837/22 та встановити строк для подання такого звіту; за неподання такого звіту до Одеського окружного адміністративного суду накласти штраф на командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що станом на теперішній час залишається не виконаним рішення суду в частині виплати мені одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров`я в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Враховуючи, що рішення суду по справі №420/16837/22 винесено ще 27.06.2023 та фактично, зі спливом 1,5 року з моменту його прийняття залишається не виконаним - свідчить про те, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від виконання рішення суду ще більш тривалий термін.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року прийнято до розгляду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/16837/22, вирішено розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження та встановлено військовій частині НОМЕР_1 в 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви.

22.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в яких відповідачем зазначено, що згідно розрахунку потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби від 08.08.2024 року вбачається, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 420/16837/22 позивачу нараховано кошти. У той же час, військова частина НОМЕР_1 не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 . Згідно листа Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України № 760/31315 від 15.10.2024 року та листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 220/13/908 від 04.11.2024 року в управлінні та Департаменті соціального забезпечення МОУ триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано. У разі надходження додаткового фінансування, грошові кошти будуть перераховані ОСОБА_1 за наданими реквізитами. З огляду на викладене відповідач вважає, що правових підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю не має.

Також відповідачем зазначено, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 167 КАС України до заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не надано доказів надіслання (надання) копії такої заяви іншим учасникам справи, а тому відповідач просить суд застосувати до заяви ОСОБА_1 вимоги ч. 2 ст. 167 КАС України та повернути без розгляду.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 420/16837/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років з урахуванням служби у збройних силах СРСР та Збройних Силах України та зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 службу (навчання) курсантом у Львівському вищому військово-політичному училищі з 01.08.1987 по 27.08.1991, службу в Тамбовському вищому військовому командному училищі хімічного захисту ім. М.І. Подвойського з 27.08.1991 по 22.02.1995 та військову службу у Збройних Силах України з 14.01.2022 по 19.10.2022; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров`я, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи:

- № 420/16837/22 від 17.08.2023 року про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років з урахуванням служби у збройних силах СРСР та Збройних Силах України та зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 службу (навчання) курсантом у Львівському вищому військово-політичному училищі з 01.08.1987 по 27.08.1991, службу в Тамбовському вищому військовому командному училищі хімічного захисту ім. М.І. Подвойського з 27.08.1991 по 22.02.1995 та військову службу у Збройних Силах України з 14.01.2022 по 19.10.2022;

- № 420/16837/22 від 17.08.2023 року про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров`я, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- № 420/16837/22 від 17.08.2023 року про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Позивачем було пред`явлено вказані виконавчі листи до примусового виконання до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Постановою головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.06.2024 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 420/16837/22 від 17.08.2023 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). В даній постанові зазначено, що боржником вимоги виконавчого документу виконано боржником.

Постановами головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.06.2024 року закінчено виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 420/16837/22 від 17.08.2023 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років з урахуванням служби у збройних силах СРСР та Збройних Силах України та зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 службу (навчання) курсантом у Львівському вищому військово-політичному училищі з 01.08.1987 по 27.08.1991, службу в Тамбовському вищому військовому командному училищі хімічного захисту ім. М.І. Подвойського з 27.08.1991 по 22.02.1995 та військову службу у Збройних Силах України з 14.01.2022 по 19.10.2022, та виконавчого листа № 420/16837/22 від 17.08.2023 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоров`я, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (державним виконавцем вжито усіх заходів, передбачених законом, а рішення не може бути виконано без участі боржника).

У вказаних постановах зазначено, що вимоги виконавчих документів боржником не виконані. Державним виконавцем були здійснені всі заходи передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження». 17.10.2023 року державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 5 100 гривень 00 копійок за невиконання без поважних причин рішення суду в повному обсязі. 13.11.2023 року за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 10200,00 грн. Згідно абзацу 3 частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 19.06.2024 року до Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області надіслано Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно зі ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу наведеного вбачається, що положення статті 382 КАС України не передбачають заборону встановлення судового контролю вже після винесення рішення суду по суті спору.

Суд зазначає, що процесуальне законодавство містить наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання (на думку позивача) судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду по справі №520/1744/18 від 30 грудня 2020 року.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12 травня 2011 року у справі «Ліпісвіцька проти України» (заява11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24- 27 рішення від 13 червня 2006 року у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), N 2132/02).

У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Шаренок проти України» (заява35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/0).

З огляду на викладене, оскільки докази виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 420/16837/22 відсутні і вказане рішення вимагає від відповідача вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 420/16837/22, а саме - зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання цього рішення суду, та встановити строк для подання звіту три місяці, що обчислюється з дати набрання цієї ухвали суду законної сили, попередивши відповідача, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/16837/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року у справі № 420/16837/22, а саме - зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання цього рішення суду.

Встановити строк для подання звіту три місяці, що обчислюється з дати набрання цієї ухвали суду законної сили.

Попередити військову частину НОМЕР_1 , що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Г.В. Лебедєва