Справа № 560/11812/24
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11812/24

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

28 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Купчевич Ганни Олексіївни про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Купчевич Ганни Олексіївни, в якому просила скасувати постанову відповідача від 11.07.2024 ВП №75490921 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач виконує рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року у повному обсязі з моменту його винесення, тому підстав для відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору немає.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що відповідно до Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі №686/6149/22 від 8 квітня 2024 року зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 та визначено наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: щопонеділка, щосереди після уроків у школі до 19 години, з урахуванням відвідування дитиною позашкільних занять; щосуботи з 10.00 до 19.00 у парках відпочинку, розважальних дитячих закладах без присутності матері; державні свята почергово з матір`ю з 9:00 до 21:00 в межах Хмельницької області; перша половина осінніх, зимових та весняних канікул; під час літніх канікул у серпні за межами Хмельницької області або України за наявності документів, що підтверджують місцеперебування дитини. Зустрічі ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 мають відбуватись обов`язково за бажанням дівчинки, за умови встановлення психологічного контакту між нею та батьком, фізичного здоров`я дитини. У випадку хвороби дитини, зустрічі відбуваються після її одужання.

11.07.2024 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75490921 про встановлення участі ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3 та постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 14 200 грн.

Позивач вважає, що постанова Старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Г.О. Купчевич про стягнення виконавчого збору від 14 200 грн. винесена безпідставно, в порушення вимого чинного законодавства, а тому є незаконною та підлягає скасуванню, тому звернулася до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір з яким звернулася позивач до суду підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, судом який видав відповідний виконавчий документ.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачка оскаржила її в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року, ухвалити нове рішення.

Апеляційну скаргу позивачка мотивує тим, що згідно ч. 2 ст. 74 Закону №1404-VII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідач правом подати відзиви на апеляційну скаргу не скористалися.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Отже, постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначених нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом № 1404-VIII.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Закон № 1404-VIII установлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведені правові норми у контексті вирішення питання юрисдикційної належності позову щодо стягнення з боржника виконавчого збору, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду попередньої інстанцій є помилковими.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня, 03 жовтня та 14 листопада 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), № 320/7888/16-ц (провадження № 14-266цс18), № 906/515/17 (провадження № 12-246гс18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 826/15531/17 відповідно.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про непоширення юрисдикції адміністративного суду на спір в частині позовної вимоги про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 14 200,00 грн, є помилковими та необґрунтованими.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частини 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене, ухвала про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Купчевич Ганни Олексіївни про скасування постанови скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.