Справа № 240/7353/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/7353/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивачка) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Житомирській обласній державній адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категорія громадян від 20.03.2024, про відмову у встановленні їй статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б;

- зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про встановлення їй статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб від 14.09.2023 №110.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що з дитинства є особою потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 14.09.2023 їй встановлено 2 групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним із впливом аварії на ЧАЕС, у зв`язку із чим звернулася до Житомирської обласної державної адміністрації із заявою щодо встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, однак отримала відмову мотивовану невідповідністю поданих документів вимогам п.6 ст.11. ч.3 ст.12, п.1 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та абз.3, п.п. 8, 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №551 від 11.07.2018.

З отриманою відмовою позивачка не погоджується, та вважає, що саме експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності встановлено захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того, звертає увагу суду, що повнолітній статус особи не впливає та не може впливати на обов`язок відповідного органу владних повноважень встановлювати певній особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення встановленого зразку постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи за наявності передбаченого чинним, законодавством експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою суду від 22.04.2024 прийнято до провадження позовну заяву та відкрите провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

01.05.2024 від представника Житомирської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Пояснив, що позивачці видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.03.1994 дитини, яка потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи, яке діяло до повноліття дитини на всій території України, в даному випадку до 11.01.2011. Разом з тим, за поданими позивачкою переліком документів встановлено відсутність підтверджуючих документів про встановлення причинного зв`язку інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС у дитячому віці. Вкладку до посвідчення дитини, інвалідність якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою позивачкою не було отримано до досягнення повноліття, а тому відсутні правові підстав для надання посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вказує наступне.

ОСОБА_1 , до повноліття мала статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням, виданим Житомирською державною адміністрацією серії НОМЕР_1 від 28.03.1994.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Коростенської міської ради відділу реєстрації місця проживання №1262 від 30.03.2023 підтверджено факт постійного проживання та реєстрації позивачки з 11.03.1993 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 . Такий населений пункт, відповідно до постанови Кабінету міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 віднесено до зони гарантованого добровільного відселення ( 3 зона).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №409755 серії 12 ААГ від 31.10.2023 позивачці встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, з рекомендацією спостереження онколога та сімейного лікаря.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров`я та Міністерства надзвичайних ситуацій України №110 від 14.09.2023 Іванцовій встановлено, що захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, внаслідок іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників.

Позивачка звернулась із заявою до відповідача з документами та заявою про визначення статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б та видачі посвідчення. За результатами розгляду поданої заяви комісія при Житомирській обласній державній адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян відмовила позивачці у визначенні такого статусу та видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б, про що свідчить витяг з протоколу від 20.03.2024. Підставами для прийняття такого рішення слугував факт невідповідності поданих позивачкою на розгляд документів положенням п.6 ст.11. ч.3 ст.12, п.1 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та абз.3, п.п. 8, 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №551 від 11.07.2018.

Рішення відповідача позивачка вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права порушеними, що спровокувало звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону (ч.2 ст.11 Закону №796-XII).

Статтею 27 Закону №796-ХІІ передбачено, що до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які: 1) евакуйовані із зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились у стані внутріутробного розвитку; 2) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов`язкового) відселення; 3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення; 4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю; 5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 6) хворі на рак щитовидної залози незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу; 7) одержали дозу опромінення щитовидної залози внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За приписами ст.12 Закону №796-ХІІ причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа:

- зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону;

- народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих;

- хворих на рак щитовидної залози.

У контексті викладених обставин слідує висновок, однією з підстав для отримання посвідчення категорії 1 є встановлення уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою,

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону №796-ХІІ визначено, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Проаналізувавши викладені норми слід відмітити, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою та хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі - Порядок №551) передбачено, що особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії Б синього кольору. Особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність.

За приписами абз.9 п.10 Порядку №51 посвідчення видаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

В даному випадку позивачці для отримання посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 законодавством визначено такі умови:

- особа повинна мати статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи;

- повинен бути встановлений причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня (тобто на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи) або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

При встановленні причинного зв`язку хвороб з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - причинний зв`язок хвороб), уповноваженими медичними комісіями при експертизі медичних справ та під час стаціонарного обстеження осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС застосовуються Перелік хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затверджений наказом МОЗ України від 17.05.1997 №150, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.09.1997 за №448/2252 (у редакції наказу МОЗ України від 14.06.2012 №441) (далі - Перелік хвороб), та Перелік хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затверджений наказом МОЗ України від 17.05.1997 №150, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за №448/2252 (у редакції наказу МОЗ України від 14.06.2012 №441) (далі - Перелік хвороб і патологічних станів).

Отже, однією з підстав для отримання посвідчення категорії 1 є встановлення уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Інших вимог для отримання посвідчення категорії 1 серії Б, законодавець не визначає, єдиною умовою є лише відповідний висновок медичної установи.

Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.05.2021 у справі №826/5303/17.

Як свідчать матеріали справи, Центральною міжвідомчою експертною комісією Міністерства охорони здоров`я та Міністерства надзвичайних ситуацій України встановлено, що захворювання позивачки (рак правої молочної залози Т2сN0M0, ст.ІІА, клін гр.ІІ (С50) пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, про що зазначено в експертному висновку №7652 від 27.09.2023. Таким чином, комісією встановлено причинний зв`язок хвороби з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Позивачці встановлена 2 група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою огляду МСЕК №409755 серії 12 ААГ від 31.10.2023.

Отже, причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивачки, є вплив аварії на ЧАЕС, тому суд дійшов висновку про те, що позивачка набула право на встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, відмова відповідача у встановленні позивачці статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси позивачки, хворої на онкологічне захворювання, у зв`язку з отриманням дози опромінення через аварію на ЧАЕС.

З огляду на що оскаржуване рішення про відмову позивачці у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №74 від 20.03.2024 та видачі посвідчення категорії 1 є безпідставним.

Суд відхиляє доводи відповідача у відзиві на позов щодо відсутності у позивача права на встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, через невстановлення у дитячому віці причинного зв`язку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, оскільки дана обставина не спростовує наявності причинного зв`язку між захворюванням та впливом Чорнобильської катастрофи, з огляду на документальне підтвердження цього факту Центральною міжвідомчою експертною комісією в експертному висновку №7652 від 27.09.2023.

При цьому, за наслідками зіставлення характеру спірних правовідносин та правових ситуацій, суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.01.2020 у справі №825/1391/16.

Отже, за результатами судового розгляду спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачкою було надано всі необхідні документи для встановлення їй статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зокрема: заключення МСЕК, експертний висновок №7652 від 27.09.2023, яким встановлено причинний зв`язок хвороби з дією іонізуючого випромінювання внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №409755 серії 12 ААГ від 31.10.2023.

При цьому, суд вважає помилковими доводи відповідача про відсутність підстав для встановлення позивачці відповідного статусу, а тому відмова у встановленні такого статусу є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси позивачки, захворювання якої пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій, в той час, позивачкою обґрунтовано та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що являється підставою для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат. питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Житомирської обласної державної адміністрації (майдан С.П.Корольова, 1, м. Житомир, 10014. ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Житомирській обласній державній адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категорія громадян від 20.03.2024, про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б.

Зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб від 14.09.2023 №110.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 28 листопада 2024 р.

28.11.24