Справа № 480/6192/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2024 року Справа № 480/6192/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі голови комісії Андрія Думчикова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі голови комісії ОСОБА_2 , у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі її голови Андрія Думчикова щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі її голови ОСОБА_2 розглянути з дотриманням порядку, меж строку та способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 від 14.06.2024 щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є студентом Державного біотехнологічного університету факультету «Деревообробні та меблеві технології», денного відділення, рівень освіти «Бакалавр».
З метою реалізації свого права на відстрочку позивачем 17 травня 2024 року, до набрання чинності Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, який набрав законної сили 18 травня 2024 року, до ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено заяву про надання відстрочки від мобілізації та додано нотаріально завірену копію довідки Державного біотехнологічного університету від 13.05.2024 №1269, копію паспорту, коду, копію військового квитка, витяг з ЄДЕБО.
На вказану заяву від ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачем одержана відповідь 07.06.2024, в якій зазначено, що вирішення порушеного питання у його зверненні виходить за межі повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зазначено, що позивачу необхідно особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з паспортом громадянина України, військово-обліковим документом та оригіналами документів, які дають право на відстрочку від призиву на військову службу.
19.06.2024 відповідачем було отримано заяву позивача від 14.06.2024 та доданими до неї документами, однак вказана заява не була поставлена на розгляд комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 для розгляду, як того вимагає Порядок, натомість відповідачем направлено на адресу позивача листа, в якому зазначено, що вказана заява нібито розглянута та заяву позивача залишено без розгляду відповідачем ще 04.06.2024, що не відповідає дійсності.
Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною у зв`язку з чим і звернувся до суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач не погодившись з доводами позивача, викладеними у позовній заяві надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Позивач 17.05.2024 та 19.06.2024 через засоби поштового зв`язку звернувся до посадових осіб відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема з підстав, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язаний, оскільки є здобувачем вищої освіти. На вищезазначені заяви щодо отримання відстрочки від призову на військову службу, позивача повідомлено про те, що оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, здійснюється виключно за особистою участю військовозобов`язаного відповідно до передбаченого Порядку №560. Відповідач звертає увагу суду, що позивач являючись військовозобов`язаним, всупереч правилам військового обліку, встановленими законодавством, не з`явився та не повідомив в семиденний строк посадових осіб відповідача, про зміни у військово-облікових даних, а саме: про вступ у 2022 році до вищого навчального закладу, а також не поновив відомості про придатність до військової служби не пройшовши медичний огляд з 2015 року і по теперішній час. Крім того, заява позивача не відповідає встановленій формі, а саме Додатку 4 Порядку №560, додатки не засвідчені в установленому законом порядку, підпис в заяві суттєво відрізнявся від підпису позивача зазначеному в паспорті громадянина України. Зважаючи, що в діях позивача вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 статті 210 КУпАП відповідачем йому було запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 особисто з оригіналами документів, які підтверджують право на відстрочку.
Виходячи з аналізу нормативно - правових актів якими регулюються спірні правовідносини відповідачем встановлено, що особливість ведення військового обліку виражається, серед іншого, в тому, що переважна більшість заходів, які проводяться, стосуються особисто призовника, військовозобов`язаного чи резервіста і не передбачають можливості його участі дистанційно чи через адвоката.
Відтак, надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу, під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного, в даному випадку позивача. Іншими словами, проходження публічної служби, а так само призов на службу чи відстрочка не може відбуватись дистанційно.
Системний аналіз наведеного вище в сукупності, дає на переконання відповідача підстави дійти висновку, що заявлені вимоги позивача є вираженням неналежного способу захисту, оскільки, останнім під час звернення до відповідача з метою отримання відстрочки від призову, не було дотримано вимог нормативних актів, які регулюють питання військового обліку, військового обов`язку і проходження військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема в частині особистого звернення та особистої явки до відповідного органу.
Відповідач вважає, що дії відповідача правомірні та узгоджуються з вимогами встановленими частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, на думку відповідача, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Позивачем подано відповідь на відзив у якому позивач зазначив, що Порядок №560 не передбачає особисту участь військовозобов`язаного під час оформлення відстрочки від призиву на військову службу під час мобілізації, як це зазначає у відзиві відповідач. Поняття «особисто подати» заяву та «особисто прибути» не є тотожними. Також Порядок №560 не передбачає нотаріально засвідчувати підпис в заяві про надання відстрочки, а саме в додатку 4. Натомість пункт 62 Порядку №560 наголошує на тому, що здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Також позивач зазначає, що оскільки, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку Закону України «Про звернення громадян» і його заява від 14.06.2024 відповідає вимогам зазначеним до заяви (клопотання) в Законі України «Про звернення громадян», відповідач отримавши її 17.06.2024 поштою, повинен був її розглянути та прийняти відповідне рішення, а тому доводи відповідача про те, що позивач повинен особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону.
Відповідач правом подати заперечення на відповідь на відзив не скористався.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті, встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України та учасником бойових дій, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 та посвідченням НОМЕР_2 .
З метою реалізації свого права на відстрочку позивачем 17 травня 2024 року, до набрання чинності Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, який набрав законної сили 18 травня 2024 року, до ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено заяву про надання відстрочки від мобілізації та додано нотаріально завірену копію довідки Державного біотехнологічного університету від 13.05.2024 №1269, копію паспорту, коду, копію військового квитка, витяг з ЄДЕБО (а.с.13).
На вказану заяву від ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачем одержана відповідь 07.06.2024, в якій зазначено, що вирішення порушеного питання у його зверненні виходить за межі повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зазначено, що позивачу необхідно особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з паспортом громадянина України, військово-обліковим документом та оригіналами документів, які дають право на відстрочку від призиву на військову службу (а.с.15).
За наслідками розгляду вказаної заяви відповідач надіслав на адресу позивача лист від 20.06.2024 №5066, у якому зазначив, що відповідно до статтею 8 Закону України Про звернення громадян зазначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Відповідач зазначив, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 20.05.2024 надходило звернення з аналогічним змістом за вх.№ 6105 від того самого, адресата на яке надавалась обґрунтована відповідь від 04.06.2024 вих.№4. З урахуванням вищевикладеного повідомлялось, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 прийнято рішення залишити звернення позивача без розгляду.
Оскільки станом на момент подання позову відповідачем не прийнято рішення за результатами розгляду заяви позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.92(далі-Закон № 2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє на теперішній час.
Згідно з частиною 10 статті 1 Закону № 2232 громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII(далі - Закон № 3543) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.
Відповідно до статті 1 Закону № 3543 мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 цього Закону № 3543, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури;
Судом встановлено, що позивач подаючи 14.06.2024 заяву реалізовував своє право на отримання відстрочки, оскільки вважав, що він має відповідні підстави.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487(далі - Порядок № 1487) та визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Згідно з пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Отже, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Також Порядком №1487 не передбачено обов`язку особистого прибуття військовозобов`язаних до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для повідомлення про зміни їх сімейного стану, стану здоров`я тощо, а також обов`язку особистого прибуття до ТЦК для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Як визначено пунктом 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім інших: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відповідно до пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі-Порядок № 560).
Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Як визначено пунктом 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.
Норми Порядку № 560 свідчать, що розгляд заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відноситься до дискреційних повноважень відповідача, оскільки до його компетенції відноситься як розгляд документів, що підтверджують право на відстрочку, так і надання оцінки законності підстав для відстрочки з направленням відповідних запитів до органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку тощо.
Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти певне рішення за наслідком її розгляду, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.
Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
Разом з цим, відповідач у відповідь на заяву позивача від 17.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів направив лист (від 04.06.2024), в якому зазначив про необхідність особистого звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з паспортом громадянина України, військово-обліковим документом та оригіналами документів, які дають право на відстрочку від призиву на військову службу. Заява позивача від 14.06.2024 взагалі не була розглянута відповідно до вище вказаних нормативно-правових актів, оскільки відповідач листом від 20.06.2024 №5066 залишив її без розгляду.
Суд зазначає, що у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Суд звертає увагу, що вище зазначенні листи позивача не містять жодних посилань на підстави не прийняття відповідного рішення, які відповідач зазначає у відзиві (не належна форма заяви, не належний підпис, не належне засвідчення додатків та інше), а тому вказані доводи відповідача не можуть бути доказом правомірної бездіяльності відповідача.
Відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не прийнятті по суті рішення за наслідком розгляду заяви позивача від 14.06.2024.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі голови комісії Андрія Думчикова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 14.06.2024 щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько