Справа № 580/5085/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року справа № 580/5085/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого Руденко А. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 12 березня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії щодо не зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 28.09.1981 по 28.09.1991 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період робота з 28.09.1981 по 28.09.1991 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду в Черкаській області та отримує пенсію за віком. З 28.09.1981 по 28.09.1991 працював в районі Крайньої Півночі. У березні 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо перерахунку пенсії за вказаний період роботи в районах Крайної Півночі в полуторному розмірі. Проте, відповідач 1 прийняв спірне рішення від 12.03.2024, яким відмовив у такому перерахунку пенсії в кратному розмірі, обгрунтовуючи необхідністю надати трудовий договір чи інший документ. Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії зазначає, що для обчислення пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність. Вказує, що основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є трудова книжка. Таким чином, вказує позивач, факт його роботи в місцевості, яка прирівняна до Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також кореспондуються із записами в архівній довідці від 10.06.2010 № 06-07/2947-М. Тому вважає, що період роботи з 28.09.1981 по 28.09.1991 в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі (Тиндинський район Амурська область) підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців. Тому відповідач не мав підстав для відмови у перерахунку пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти позову заперечило. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 06.06.2023, відповідач 2 зазначив, що позивач 05.03.2024 звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004. За принципом екстериторіальності, звернення позивача розглядалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та прийнято рішення від 12.03.2024 про відмову у перерахунку пенсії згідно заяви від 05.03.2024. До заяви позивач долучив трудову книжку, період роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі з 28.09.1981 до 28.09.1991 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі. Вказує, що для зарахування даного періоду в полуторному розмірі потрібно надати трудовий договір чи інші документи, де буде вказано що на дану особу поширювалися зазначені пільги. З указаних підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області проти позову заперечило. Відповідач 1 надав 25.06.2024 відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивач до заяви від 05.03.2024 № 1316 долучив трудову книжку, період роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі 3 28.09.1981 по 28.09.1991. У рішенні Головного управління від 12.03.2024 позивачу роз`яснено, шо для зарахування даного періоду в полуторному розмірі потрібно надати трудовий договір, чи інші документи де вказано що на дану особу поширювалися зазначені пільги. Однак всупереч вищезазначеним вимогам чинного законодавства, позивачем зазначених документів Головному управлінню не надано. Тому, вказує відповідач 1 зарахувати період роботи позивача в районах прирівняних до Крайньої Півночі в пільговому обчисленні немає законних підстав. Щодо пільгового обчислення стажу позивача в районах прирівняних до Крайньої Півночі після 01.01.1991, Головне управління зазначило, що згідно із пунктом 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991. Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Законом № 1058-IV не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991. Тому обчислення страхового стажу в кратному розмірі після 01.01.1991 не передбачено.

Ухвалою від 27.05.2024 суддя позовну заяву прийняв до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Черкаській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».

Згідно із записами в трудовій книжці від 14.11.1975 позивач працював в районі Крайньої Півночі в періоди з 28.09.1981 (наказ № 297-к від 28.09.1981) до 28.09.1991 (наказ № 207-к від 16.08.1991) на автобазі Треста «Тиндатрансстрой». Звільнений у зв`язку із закінченням строку трудового договору. З 01.01.1988 автобаза треста «Тиндатрансстрой» реорганізована в Управління механізації і автотранспортного треста «Тиндатрансстрой».

Відповідач при призначенні пенсії зарахував періоди роботи з 28.09.1981 по 28.09.1991 до страхового стажу без пільгового обчислення.

В архівній довідці від 10.06.2010 № 06-07/2947-М про заробітну плату позивача, виданій адміністрацією Тиндинського району Амурської області Російської Федерації, містяться відомості про нараховану позивачу заробітну плату за період з вересня 1981 року по грудень 1991 року.

Позивач у березні 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо перерахунку його пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивача та прийняло рішення від 12.03.2024 про відмову в перерахунку пенсії. В обгрунтування прийнятого рішення Головне управління зазначило, що до заяви позивач долучив трудову книжку, період роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі з 28.09.1981 до 28.09.1991 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі. Вказало, що для зарахування даного періоду в полуторному розмірі потрібно надати трудовий договір, чи інші документи де буде вказано що на дану особу поширювалися зазначені пільги.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся з позовом до суду з цим позовом.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. (частина 2 вказаної статті )

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. (частина 4 вказаної статті).

Абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 цього Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за дин рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1), звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 Порядку №22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку №22-1 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Сторонами не заперечується, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі.

Тобто, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період.

З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі №348/2319/16-а, від 27.07.2022 у справі № 560/755/19 та інших.

Як встановив суд, згідно із записами в трудовій книжці від 14.11.1975 позивач працював в районі Крайньої Півночі в періоди з 28.09.1981 (наказ № 297-к від 28.09.1981) до 28.09.1991 (наказ № 207-к від 16.08.1991) на автобазі Треста «Тиндатрансстрой». При цьому позивач звільнений у зв`язку із закінченням строку трудового договору. З 01.01.1988 автобаза треста «Тиндатрансстрой» реорганізована в Управління механізації і автотранспортного треста «Тиндатрансстрой».

Тобто, факт роботи позивача за строковими договорами у місцевостях Крайньої Півночі у період з 28.09.1981 до 28.09.1991 на автобазі Треста «Тиндатрансстрой» (в Управлінні механізації і автотранспортного треста «Тиндатрансстрой») підтверджено записом у його трудовій книжці. Відповідач іншого не довів.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, зазначеного вище періоду роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчислені рік роботи за один рік і шість місяців з мотивів ненадання трудових договорів є протиправними.

Разом з тим, положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з наведеного суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, а тому позовні вимоги у відповідній частині задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене відповідач протиправно не зарахував періоди роботи з 28.09.1981 по 31.12.1990 до страхового стажу позивача в кратному розмірі, тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, то вони задоволенню не підлягають. Оскільки заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та прийнято протиправне рішення про відмову в перерахунку пенсії, тому повторний розгляд також повинно здійснити вказане управління.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у 1 211,20 грн, тому на відповідача покладаються судові витрати зі слати судового збору у сумі 605,60 грн (1211,20/ 2).

Керуючись ст. 243-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 12.03.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14603, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період робота з 28.09.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14603, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО