Справа № 160/10422/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/10422/24

Головуючий суддя І інстанції Серьогіна О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 року в адміністративній справі №160/10422/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати наказ в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Олександра Князюка від 11.04.2024 року № 183-к Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірний наказ не містить чіткого формулювання суті вчиненого порушення, даних про наявність вини або бездіяльності, дані про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та час виявлення самого проступку, обґрунтування саме виду стягнення як догана. Вказано, що при прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, не було враховано, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника, як це було в спірному випадку, а саме ведення бойових дій на території міста Нікополь.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, провідний спеціаліст відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з травня 2016 року по теперішній час працює у вказаній службі та має 9 ранг державного службовця в межах посад категорії "В".

У період з 24.02.2022 року по 19.01.2024 року ОСОБА_1 надано такі щорічні відпустки:

- частина щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи 11.05.2021 року по 10.05.2022 року тривалістю 24 календарні дні з 22.08.2022 року по 14.09.2022 року включно;

- щорічна основна оплачувана відпустка за період роботи з 11.05.2022 року по 10.05.2023 року тривалістю 30 календарних днів з 11.12.2023 року по 09.01.2024 року включно;

- щорічна додаткова оплачувана відпустка за стаж державної служби понад 13 років, за 2020 рік, тривалістю 09 календарних днів з 10.01.2024 року по 18.01.2024 року включно.

ОСОБА_1 , відповідно до наказів Головного управління, перебував в простої з 20.04.2022 року до 20.06.2022 року та з 19.09.2022 року до 11.12.2023 року.

У зв`язку зі службовою необхідністю, ОСОБА_1 було виведено з простою наказом від 07.12.2023 року №580-ОД, але на робоче місце він так і не вийшов.

19.01.2024 року начальником управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_2 , начальником відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_3 , начальником управління роботи з персоналом ОСОБА_4 у присутності провідного спеціаліста відділу фітосанітарних заходів на кордоні управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_5 і провідного спеціаліста відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_6 було складено акт про відсутність провідного спеціаліста відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_1 на робочому місці за адресою м. Нікополь, пр. Трубників, 4, оф. 41.

У акті було зазначено, що 19.01.2024 року комісія у складі працівників Головного управління, перебуваючи за робочою адресою ОСОБА_1 у місті Нікополь, пр. Трубників, б.4, оф. 41 о 13 год. 07 хв. зателефонувала ОСОБА_1 за телефонним номером: НОМЕР_1 з метою з`ясування причин відсутності на роботі. На задані питання ОСОБА_1 повідомив, що перебуває за кордоном та свої пояснення буде надавати після складання акту у письмовому вигляді. В свою чергу, у поясненнях від 23.01.2024 року (вхідний № 1396 від 26.01.2024 року), які ОСОБА_1 надав пізніше, він зазначає, що з початком збройної агресії Росії він більшість часу знаходився в простої та отримував всього 3200 грн., тобто менше мінімальної заробітної плати в Україні. Весь час, а це майже 9 місяців, місто Нікополь знаходилося під постійними обстрілами, а після підриву Каховської дамби залишилося без води, тому він вимушений був виживати самостійно. На його прохання вивести його з простою його керівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідали відмовою та взагалі не цікавились його існуванням. Вважаючи, що він нікому не потрібен та у зв`язку з загрозою для його життя, він вимушений був 21.08.2023 року виїхати за кордон до своєї родини, яка вже знаходилася там та отримати статус біженця з грошовою допомогою. 28.08.2023 року він писав заяву про надання йому відпустки на період воєнного стану на 90 днів, відповідно до вимог діючого законодавства України, яку він і отримав. З 21.08.2023 року по теперішній час він знаходиться за межами України. По закінченню відпустки 18.01.2024 року, 19.01.2024 року він не вийшов на роботу, оскільки перебуває у Німеччині та не може поїхати звідти, оскільки втратить право на статус біженця, а разом з тим і соціальну грошову допомогу.

У зв`язку з чим 19.02.2024 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області було створено наказ № 79-к «Про порушення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 », відповідно до якого 21.02.2024 року було створено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарної справи стосовно провідного спеціаліста відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Чабана Олега Анатолійовича.

В ході проведення дисциплінарного провадження на засіданні дисциплінарної комісії, яке відбулося 22.03.2024 року у режимі відеоконференції через платформу ZOOM, ОСОБА_1 підтвердив свою відсутність на робочому місці, та пояснив, що перебуває за межами України з 21.08.2023 року. Повідомив, що знаходиться у Німеччині на соціальному грошовому утриманні в статусі біженця, а тому, не може перетнути кордон з Україною, оскільки це призведе до втрати статусу і грошової допомоги, повертатися в Україну та приступати до виконання своїх посадових обов`язків до закінчення військових дій він не планує, а тому просив надати йому відпустку без збереження заробітної плати на необмежений строк.

Дисциплінарною комісією було встановлено, що провідний спеціаліст відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_1 після закінчення щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 9 календарних днів (з 10.01.2024 року по 18.01.2024 року), 19.01.2024 року не вийшов на роботу та не приступив до виконання своїх посадових обов`язків, і досі перебуває за межами України, що підтверджуються табелями обліку використання робочого часу, поясненнями самого ОСОБА_1 , його безпосереднього керівника ОСОБА_3 , начальника управління фітосанітарної безпеки ОСОБА_2 та актом про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 від 19.01.2024 року.

03.04.2024 року дисциплінарною комісією було винесено подання, в якому дисциплінарна комісія прийшла до висновку про наявність в діях провідного спеціаліста відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_7 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої етапі 65 Закону України, «Про державну службу» - прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, що згідно частини першої, третьої статті 66 вказаного Закону тягне за собою накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 64-77 Закону України «Про державну службу», пунктами 33, 34 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року №1039, Дисциплінарна комісія рекомендувала за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, притягнути провідного спеціаліста відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Після закінчення дисциплінарного провадження 11.04.2024 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з урахування подання дисциплінарної комісії Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 03.04.2024 року був виданий наказ №183-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », згідно якого на провідного спеціаліста відділу захисту рослин, фітосанітарної діагностики та прогнозування управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше 3 годин протягом робочого дня) без поважних причин, який 19.01.2024 року не вийшов на роботу та не приступив до виконання своїх посадових обов`язків.

Не погоджуючись із наказом в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Олександра Князюка від 11.04.2024 року № 183-к Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ від 11.04.2024 року № 183-к Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 винесено у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу».

Згідно зі статтею 1 цього Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну службу» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 8 згаданого Закону державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про державну службу" встановлено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу").

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Як вбачається зі змісту спірного наказу № 183-К від 11.04.2024 року, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема визначено: «прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, який 19.01.2024 року не вийшов на роботу та не приступив до виконання своїх посадових обов`язків.

З матеріалів справи видно, що 19.01.2024 року був робочим днем позивача. В свою чергу, 19.01.2024 року позивач був відсутній на робочому місці, що останнім не спростовується.

Отже, в наведеному наказі міститься чітке формулювання суті вчиненого порушення, даних про наявність бездіяльності позивача, дані про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та час виявлення самого проступку, зазначення виду стягнення, що відповідає фактичним обставинам справи.

Що стосується посилань позивача на подання останнім до відповідача заяв від 16.01.2024 року, від 18.01.2024 року про надання відпустки без збереження заробітної плати відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 19.01.2024 року, як на підставу поважності відсутності на робочому місці, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» протягом періоду дії воєнного стану роботодавець на прохання працівника може надавати йому відпустку без збереження заробітної плати без обмеження строку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про відпустки", без зарахування часу перебування у такій відпустці до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 9 Закону України "Про відпустки".

Отже, з зазначених правових приписів слідує, що роботодавець наділений правом, а не обов`язком по наданню відпустки без збереження заробітної плати без обмеження строку протягом періоду дії воєнного стану.

З матеріалів справи видно, що наведені заяви позивача не були погоджені відповідачем, що свідчить про відсутність правових підстав для невиходу останнім на роботу 19.01.2024 року.

Відносно доводів позивача щодо ведення бойових дій на території м. Нікополя та побоювання у зв`язку з цим за власне життя, то враховуючи, що останній має статус державного службовця та складав відповідну присягу ("Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки"), а отже на нього покладено виконання завдань і функцій держави, в тому числі і в період військового стану та беручи до уваги, що орган в якому працює позивач не припиняв свою роботу, станом на 19.01.2024 року, останні колегією суддів до уваги не приймаються.

Отже, з огляду на вказані правові приписи та встановлені обставини справи, наказ в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Олександра Князюка від 11.04.2024 року № 183-к є правомірним та скасуванню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням встановлених обставин справи, до уваги колегією суддів не приймаються, тому як не мають правового значення для правильного вирішення справи.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 року в адміністративній справі №160/10422/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко