Справа № 320/12814/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 листопада 2024 року

м. Київ

справа №320/12814/23

адміністративне провадження № К/990/42819/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №320/12814/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Антимонопольного комітету України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеріум Компані», про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеріум Компані», у якому просило визнати противоправним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 22 лютого 2023 року № 2106-р/пк-пз (оголошення про проведення закупівлі оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-01-20-013495-а за лотом № 4).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року, відмовлено у задоволені позову у повному обсязі.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

08 листопада 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №320/12814/23. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення про задоволення позову.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Як вбачається з рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності або розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Також Верховний Суд відзначає, що, визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки, є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Позивач, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених, зокрема, підпунктами «а» та «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Зокрема, заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Верховний Суд зазначає, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Проте, заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також у касаційній скарзі заявник зазначає, що скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішення, при розгляді іншої справи, оскільки предметом спору у цій справі є рішення центрального органу виконавчої влади, прийняте за результатом розгляду конкретної скарги.

Суд відхиляє такі доводи скаржника з огляду на те, що такі не обґрунтовані належним чином. При цьому, лише загальні посилання на такі обставини, за відсутності вмотивованих аргументів, не дають підстав для висновку, що є підстави для відкриття касаційного провадження, з посиланням на підпункт «б» частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо посилання позивача на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що заявник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог зазначили, що позивач при проведенні процедури закупівлі повинен був керуватися не лише Законом України «Про публічні закупівлі», а й Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджені постановою Кабміну 12 жовтня 2022 року №1178, з огляду на ту обставину, що станом на час проведення процедури закупівлі в Україні дія правовий режим воєнного стану, зокрема пунктом 40 Особливостей.

Також суди погодились з висновками відповідача, наведеними у оскаржуваному рішенні, про те, що пропозицію ТОВ «Інтеріум Компані» було неправомірно відхилено замовником з підстав, наведених у протоколі, а тому відсутні підстави для скасування рішення Постійно діючої адміністративної колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 22 лютого 2023 року №2106-р/пк-пз.

Крім того, апеляційним судом при прийнятті рішення враховано, що згідно інформації, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу, позивачем було виконано рішення Колегії від 22 лютого 2023 року №2106-р/пк-пз, а саме скасовано рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Інтеріум Компані» та проведено дану процедуру закупівлі за лотом №4. За результатами вказаної процедури визначено переможцем ТОВ «АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ» та 13 квітня 2023 року укладено з останнім договір.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №320/12814/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Антимонопольного комітету України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеріум Компані», про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

В.Е. Мацедонська