Справа № 260/2586/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

29 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/2586/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково: 1) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; 2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 березня 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше проведених виплат; 3) в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

06 серпня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №260/2586/23.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року суд постановив витребувати від ОСОБА_1 належним чином завірену копію виконавчого листа в адміністративній справі №260/2586/23, а також відомості щодо звернення ОСОБА_2 до органів державної виконавчої служби з метою виконання рішення від 19.06.2023 в адміністративній справі №260/2586/23.

Вказана ухвала отримана заявником 15.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на 29 листопада 2024 року вимоги ухвали суду щодо витребування доказів від 03.10.2024 заявником не виконані.

Сторони та заявник в судове засідання 29.11.2024 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, що з огляду на положення частини 2 статті 379 КАС України, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням наведеного суд вирішує питання щодо залишення заяви про заміну сторони виконавчого провадженнябез розгляду за аналогією.

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

При цьому, КАС України не містить норм про процесуальну аналогію.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) нагадала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Оскільки дії суду в разі не поданнязаявником витребуваних судом доказів при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження КАС України окремо не врегульовано, суд вважає за можливе на підставі частини шостої статті 7 КАС України застосувати до вказаних правовідносин за процесуальною аналогією положення статті 240 КАС України.

Суд констатує, що заявником не подано до суду належним чином завірену копію виконавчого листа в адміністративній справі №260/2586/23, а також відомості щодо звернення ОСОБА_2 до органів державної виконавчої служби з метою виконання рішення від 19.06.2023 в адміністративній справі №260/2586/23, а тому ухвала суду від 03 жовтня 2024 року про витребування доказів заявником не виконана без поважних причин.

Неподання заявником визначених судом в його ухвалі від 03.10.2024 року доказів унеможливлює встановлення судом необхідності заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно із ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Таким чином, враховуючи те, що заявник без поважних причин не надала витребувані судом докази, необхідні для справедливого, неупередженого вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що перешкоджає подальшому розгляду заяви, суд дійшов висновку, що таку необхідно залишити без розгляду, відповідно до п.9 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись статтями 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.М. Луцович