Справа № 120/4112/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 грудня 2024 р. Справа № 120/4112/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління ДПС у Вінницькій області про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.2023 №0-0223-UA0069474, №0-0223-UA0069474, №0-0223-UA0069474, №0-0223-UA0069474, №0-0223-UA0069474.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки цими рішеннями нараховано податок на будівлі, які належать до будівель сільськогосподарського призначення і у розумінні підпункту «ж» пункту 266.2.2 статті 266 Податкового кодексу України не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Позивач вказує, що він є засновником фермерського господарства «Дружба МТС», яке є сільськогосподарським виробником та видами економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Позивач є власником нежитлових будівель площею 1526,1 кв. м. та 26,7 кв.м., які використовуються фермерським господарством в сільськогосподарській діяльності, що підтверджується довідкою №05-06/463 від 20.03.2024.

Разом з тим, на інше нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, площею 228,9 кв.м., 339,8кв. м.,472,1 кв. м., власником яких є співзасновник фермерського господарства, ОСОБА_1 також нарахований податок, що на думку останнього є протиправним.

З метою скасування податкових повідомлень-рішень як протиправних, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 05.04.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та ІКС "Податковий блок" за ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності у 2022 обліковувалися об`єкти нерухомого майна. Зокрема, нежитлова будівля-ангар, площею 1526,1 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля заправки, площею 26,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля контора, загальною площею 228,9 кв.м. по АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля склад мінеральних добрив, загальною площею 339,8 кв.м., по АДРЕСА_2 та площею 472,1 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Оскільки дані об`єкти нежитлової нерухомості перебувають у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділені в натурі, платником є одна з таких осіб - власників, визначених за їх згодою, якщо інше не встановлено судом. Відповідно власники не зверталися з заявою для визначення платника податку на нерухоме майно.

ГУ ДПС у Вінницькій області проведено розрахунок податку на зазначені об`єкти нерухомого майна за 2022 рік та винесено ППР від 28.12.2023.

З приводу доводів позивача, що він є власником нежитлових будівель сільськогосподарського призначення, які використовуються в діяльності фермерським господарством, то відповідач вказує, що основними умовами, які дають право платнику податку не враховувати належні йому об`єкти нерухомого майна у складі об`єктів оподаткування по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі п. п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК є: належність власника таких об`єктів до сільськогосподарських виробників; належність будівель та споруд до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства"; ненадання власниками таких об`єктів в оренду, лізинг, позичку.

Відповідач вказує, що позивач не зареєстрований як фізична особа-підприємець, а майно, що перебуває у спільній сумісній власності, використовується у господарській діяльності ФГ «Дружба МТС», Інформація про передачу зазначених об`єктів нерухомого майна до статутного капіталу господарства відсутня, тому відсутні підстави для звільнення від сплати податку на нерухоме майно.

02.05.2024 позивач подав відповідь на відзив у якій спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Зокрема, звертає увагу, що об`єкти нерухомого майна щодо яких нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передане в господарське відання фермерського господарства «Дружба МТС».

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 на праві приватної власності належить майно, зокрема, нежитлова будівля-ангар, загальною площею 1526,1 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля заправка, загальною площею 26,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Нежитлова будівля контора, загальною площею 228,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , нежитлова будівля склад мінеральних добрив, загальною площею 339,8 кв.м., по АДРЕСА_3 , нежитлова будівля майстерня загальною площею 472,1 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Зазначене підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 26-32).

ГУ ДПС у Вінницькій області проведено розрахунок податку на зазначені об`єкти нерухомого майна за 2022 та прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.12.2023:

№0-0223-UA0069474 на суму 19839,30грн;

№0-0223-UA0069474 на суму 6137,30грн;

№0-0223-UA0069474 на суму 2975,70грн;

№0-0223-UA0069474 на суму 347,10грн;

№0-0223-UA0069474 на суму 4417,40грн.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями з підстав того, що він є власником частини нежитлових будівель сільськогосподарського призначення, які використовує при здійсненні сільськогосподарської діяльності фермерського господарства «Дружба МТС», засновником якого він є, тому відповідно до п. п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України зазначені будівлі не підлягають оподаткуванню.

Спірні рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду справи ДПС України від 29.02.2024 залишила скаргу без задоволення, а рішення - без змін (а.с. 15-18).

Позивач звернувся до суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.2023.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно із статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із статтею 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції, яка діяла до 1 січня 2019 року) не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII, який набрав чинності 1 січня 2019 року, внесено зміни до ПК України й підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 викладено в такій редакції: не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Як слідує з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення прийнятті за період 2022, тому застосуванню підлягають положення підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України в силу якої не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (в редакції ПК України після 01.01.2019 року).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України). Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України).

За обставин справи, позивач вказує, що він є власником нежитлових приміщень та які використовуються ним у сільськогосподарській діяльності.

Проте, такі доводи спростовуються матеріалами справи. Зокрема, право власті на нежитлові приміщення будівля-ангар, загальною площею 1526,1 кв.м., та будівля заправка, загальною площею 26,7 кв.м. позивач набув 23.01.2023, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про реєстрацію права власності (а.с. 31-32).

Право власності за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю контора, загальною площею 228,9 кв.м., нежитлову будівлю склад мінеральних добрив, загальною площею 339,8 кв.м., нежитлову будівлю майстерня, загальною площею 472,1 кв.м., набуто 23.01.2023, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про реєстрацію права власності (а.с. 26-30).

До цього періоду право власності на нежитлові приміщення перебувало у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується Ухвалою від 15.11.2021 у справі №149/2609/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за зустрічним позовом про виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності (а.с. 25), а також наданою податкови органом деталізованою інформацією про речове майно, яка вказує на спільну сумісну власність нежитлових приміщень.

Отже у звітний податковий період 2022 нежитлові приміщення перебували у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без виділення їх у частки.

Щодо передачі спірного майна фермерському господарстві "Дружба МТС" в господарське відання, на що звертає увагу позивач та вказує, що це є підставою для звільнення від сплати податку, то суд зазначає таке.

Так, відповідно до Акту приймання передачі майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали в господарське відання (без права відчудження) ФГ "Дружба МТС" для використання у господарській діяльності нежитлові будівлі: загальною площею 1526,1 кв.м., загальною площею 26,7 кв.м., загальною площею 228,9 кв. м., загальною площею 339,8 кв.м., загальною площею 472,1 кв.м.(а.с. 33).

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство", до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Статтею 20 Закону України "Про фермерське господарство" Майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.

Так, згідно з даними Державного реєстру речового права на нерухоме мійно, вказані вище об`єкти зареєстровані як спільна сумісна власність, інформація про передачу цих об`єктів за 2022 рік до статуного капіталу чи то в господарське відання фермерському господарству відсутня. Документи бухгалтерського обліку за 2022 рік щодо взяття їх на облік у господарстві відсутні. Позивач як фізична особа та/або підприємець сільськогосподарським виробництвом не займається, протилежного матеріали справи не містять.

В постанові Верховний Суд від 11.04.2023 у с праві №380/18104/21 вказав, що фізична особа, яка є лише власником нерухомості відповідного класу, і не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, не звільняється від сплати податку на нерухомість за підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Тобто, значення має не тільки вид нерухомості (зокрема, її призначення), а й безпосередньо сама діяльність, якою займається платник податку (а саме - чи відноситься він до сільськогосподарських товаровиробників).

Суд зазначає, що Повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які прводяться діяльність за формою №20-ОПП підтверджується, що фермерське господарство подавало відомості про об`єкти оподаткування платника, зокрема щодо зерносховища, за адресою АДРЕСА_1 , та щодо майстерні А, вул. Слободи (а.с. 37-39).

Стосовно решти спірного майна Повідомлення за формою №20-ОПП відомостей не містить.

Проте, суд доходить висновку, що дане Повідомлення не є доказом використання нежитлових приміщень зерносховища та майстерні А у діяльності ФГ за звітний 2022 рік, оскільки воно датовано 28.03.2023, що вказує що відомості про це майно надавались до податкового органу за період 2023 року.

Зазначене підтверджується і роздрукованою із "Електронного кабінету" квитанції №2 від 23.03.2023, яка вказує про звітність за період березень 2023 (а.с. 40).

Відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462), абз. 1 пункту 8.4 розділу VIII "Порядок обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням", повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Отже, аналіз цієї норми вказує на те, що Повідомлення за формою № 20-ОПП подається до податкових органів протягом 10 робочих днів після реєстрації об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Довідкою від 29.01.2024 №144 підтверджується, що вулиця Колгоспна в селі Пагурці Хмільницького району Вінницької області перейменовано на вулицю Слободи (а.с.36).

Також відповідно до листів сільської ради від 20.03.2024 №05-06/463 та від 20.03.2024 №05-06/464 підтверджується, що майнозгідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2023 використовується ФГ"Дружба" для сільськогосподарської діяльності.

Суд повторно наголошує, що на вищезазначене нежитлове майно право власності зареєстроване 23.01.2023, а не у 2022. Відтак, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач як фізична особа займався сільськогосподарською діяльністю, як відсутні докази зайняття такою діяльністю ОСОБА_3 , який є співвласиком майна без виділення їх часток, за відсутності належних доказів щодо обліку цього майна у фермерському господарстві на праві господарського відання у 2022, то відсутні підстави стверджувати про те, що позивач підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належні на праві сумісної власності нежитлові приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що податкові повідомлення-рішення є правомірні, а відтак підстав для їх скасування немає.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача, що оскільки дані об`єкти нежитлової нерухомості перебували у 2022 році у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділені в натурі, платником є одна з таких осіб - власників, визначених за їх згодою, якщо інше не встановлено судом (п.п. б) п.п. 266.1.2 ст. 266 ПКУ).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, судовий збір на користь позивача не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - ВП 44069150, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна