Справа № 420/1151/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1151/24
Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТАФІМ УКРАЇНА» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТАФІМ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024р. ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, у якому просило:

- скасувати податкові повідомлення-рішення №2 від 30.12.2021р. за платежем штрафна санкція за порушення пп.39.4.2.1, 39.4.2.2 ст.39 ПК України суму 496 884грн. та податкове повідомлення-рішення №2 від 30.12.2021р. за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 593 399грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що податковим органом було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання законодавства за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р., валютного законодавства за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р., іншого законодавства за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р., за результатами якої складено акт перевірки від 15.11.2021р. за №04349/21-22-07-01/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено низку порушень вимог податкового законодавства.

На підставі встановлених порушень, податковим органом прийнято оскаржувані рішення.

Позивач зазначає, що, по-перше, після зупинення розгляду скарги на податкові повідомлення- рішення № 2 від 30.12.2021р., №2 від 30.12.2021р. він не отримував рішення про результати розгляду її ані у письмовому вигляді, ані в електронному. Лише 4.01.2024р. в електронному кабінеті платника податків ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» виявлено донарахування на підставі податкових повідомлень-рішень № 2 від 30.12.2021р., №2 від 30.12.2021р..

По-друге, податкове повідомлення-рішення №2 від 30.12.2021р. прийняте у зв`язку з виявленням під час планової перевірки порушення граничного строку подання уточнюючого звіту з контрольних операцій за 2018 рік (пп.39.4.2.1, 39.4.2.2 ст. 39 ПК України), проте питання подання звіту про контрольовані операції є предметом виключно позапланової перевірки.

По-третє, висновки про завищення різниці, на які зменшується фінансовий результат до оподаткування на суми амортизаційних відрахувань по основним засобам, які підприємство не використовує у господарській діяльності на загальну суму 1 146 101грн. (порушення п.138.2, пп.138.3.1 та пп.138.3.2 пп.138.3 ст. 138 ПК України), оскільки основні засоби, які призначаються платником податків для використання у господарській діяльності, а не лише фактично використовуються у певний податковий період) з метою отримання доходу є виробничими основними засобами, які підлягають амортизації в основному обліку платника податків.

Позивач вважає також безпідставними висновки податкового органу про порушення пп.140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України (не включення сум безповоротної фінансової допомоги, наданої неплатникам податку на прибуток у розмірі 158434 грн.), що обґрунтовано наданням безоплатно певним покупцям товарів для доукомплектації систем крапельного зрощення раніше, ніж укладались з ними основні договори купівлі-продажу таких систем, оскільки такі висновки не відповідають обставинам господарських операцій і первинним документам, які їх супроводжували.

На думку позивача, висновки контролюючого органу про порушення ст.1 п.1, п.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.5,6,7.9.4 П(С)БО 16 «Витрати» в частині неправомірного віднесення до складу витрат послуг по використанню програмного продукту Planet SAP на загальну суму 1 493 258грн., оскільки відсутність в актах одиниці виміру наданої послуги не є підставою для невизнання господарської операції.

Висновки податкового органу про безпідставність віднесення до складу витрат звітного періоду вартості списаного товару (комплекту краплинного зрошення) на суму 480 987,03грн. базуються на довільному трактуванні законодавства та не враховують змісту первинних документів.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржувані рішення діяв правомірно та в межах податкового законодавства, оскільки встановлені в акті перевірки порушення не спростовані позивачем, а також є доведеними в судовому порядку.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 36631390, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач перебуває на обліку у ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (Новокаховська ДПІ).

Основним видом діяльності ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» є: Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (код за КВЕД 46.61). Інші види діяльності: 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.

ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі на підставі направлень №2384/21-22-07-01, №2386/21-22-07-01, №2385/21-22-07-01, №2387/21-22-07-01 від 19.10.2021р., №2461/21-22-07-14 від 29.10.2021р., відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4. ст.77, п.82.1 ст.82 ПК України, плану графіка проведення планових виїзних перевірок платників податків на 2021р., на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за №1133-Ж1 від 24.09.2021р. проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА», , з питань дотримання законодавства за період з 1.07.2018 р. по 30.06.2021р., валютного законодавства за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р., іншого законодавства за період з 1.07.2018р. по 30.06.2021р. відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки), за результатами якої складено акт за №4349/21-22-07-01/36631390 від 15.11.2021р. (т.1 а.с.50-62), у висновках якого встановлено порушення, зокрема:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.2, пп.138.3.1, 138.3.2 п.138.3 ст.138, пп.140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України, ст.1, ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.3, п.2.1, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., п.5, п.6, п.7, п.8, п.9.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999р., в результаті чого занижено податок на прибуток , що підлягає сплаті до бюджету у сумі 599943 грн., в тому числі по періодам: за 2018 рік у сумі 63 543грн., за 2019р. на 151 913грн., за півріччя 2021р. у сумі 384 487грн.;

4. ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» подано до контролюючого органу після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду (за 2018 рік до 1.10.2019р.) уточнюючий звіт про КО (реєстраційний номер №8 від 8.07.2020р.) на загальну суму контрольованих операцій з нерезидентом «Nenafim LTD» 123 136 422грн., в якому було збільшено обсяг на отримані послуги від нерезидента «Nenafim LTD» на суму 316 693,22грн. та були внесені дані з реквізитами до Додатку №1 «Відомості про контрольовані операції» (реєстраційний № від 8.07.2020р.) за їх відсутністю у попередніх звітах (були відсутні показники у колонці №17 за номером запису 1130) в сумі 1 636,3грн. та надано інформацію до додатку №1 (реєстраційний № від 8.07.2020р.).

На підставі вказаних порушень, 30.12.2021р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за №2, яким до ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» за порушення пп.39.4.2.1 пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, на підставі п.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.120.6 ст.120 ПК України застосовано штрафні санкції (код платежу 21081103) у сумі 496 884грн. (т.1 а.с.48-49);

- за №2, яким до ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.2, пп.138.3.1, 138.3.2 п.138.3 ст.138, пп.140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України, ст.1, ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.3, п.2.1, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., п.5, п.6, п.7, п.8, п.9.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999р., згідно з п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 ПК України та на підставі п.123.1 ст.123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» (11021000) на суму 593 399грн., в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями 573 178грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20 221грн. (т.1 а.с.42-43).

Не погодившись із вказаними рішеннями, ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» направила скарги до ДПС України (т.1 а.с.38-41), яку отримано податковим органом 24.01.2022р. (вх. №2140/6).

Проте, 31.01.2022р. (вих.№1785/6/99-00-06-01-01-06) ДПС України повідомлено ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» про зупинення розгляду скарги відповідно до п.52-8 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

В подальшому, Рішенням ДПС України від 10.08.2022р. (вих. №8940/6/99-00-06-01-01-06) залишено податкові повідомлення-рішення №2 від 30.12.2021р., №2 від 30.12.2021р. без змін, а скаргу позивача без задоволення (т.1 а.с.130-136). Позивач зазначив про неотримання зазначеного рішення, враховуючи місцезнаходження позивача на час прийняття та направлення такого рішення на тимчасово окупованій території України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.36.1 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За правилами п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.19-1.1.6 п.19-1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог пп.140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 п.140.5 ст.140 цього Кодексу.

Згідно п.77.1 ст.77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (п.77.4 ст.77 ПК України).

У відповідності до п.82.1 ст.82 ПК України, тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Що стосується доводів позивача про неотримання рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги, то судова колегія зазначає, що саме по собі таке рішення для платників податків не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, а тому мотивація, спосіб її викладення, прийняття рішення в процесі адміністративного оскарження, визначеного нормами Податкового кодексу України є досудовим порядком вирішення спору та не підлягає оцінці судом.

Надаючи правову оцінку правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень за №2 від 30.12.2021р., яким до ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» за порушення пп.39.4.2.1, пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, на підставі пп.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.120.6 ст.120 ПК України застосовано штрафні санкції (код платежу 21081103) у сумі 496 884грн., судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, що за результатами проведення перевірки встановлено, що ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» подано до контролюючого органу після граничного строку для відповідного звітного періоду (за 2018р. до 1.10.2019р.) уточнюючий звіт про КО (реєстраційний номер № від 8.07.2020р.) на загальну суму операцій з нерезидентом «Nenafim LTD» 123 136 422грн. (звіт подано із затримкою на 282 дні). За таких обставин податковим органом на підставі п.120.6 ст.120 ПК України застосовано штраф за несвоєчасне декларування контрольованих операцій у сумі 496 884грн. (прожитковий мінімум на 1.01.2018р. 1 762грн., кількість днів затримки 282 дні).

На думку позивача, податкове повідомлення-рішення №2 від 30.12.2021р. прийнято у зв`язку з виявленням під час планової перевірки порушення граничного строку подання уточнюючого звіту з контрольних операцій за 2018р.ік (пп.39.4.2.1, 39.4.2.2 ст. 39 ПК України), проте питання подання звіту про контрольовані операції є предметом виключно позапланової перевірки, а не планової.

Так, приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог пп.140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 п.140.5 статті 140 цього Кодексу.

За правилами пп.78.1.15, 78.1.16 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу;

- отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.

Згідно з пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.

Звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України: «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За правилами пп.39.4.2.1, пп..39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої пп.120.4 і 120.6 ст.120 цього Кодексу.

Приписами п.120.6 ст.120 ПК України визначено, що несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог п.39.4 ст.39 цього Кодексу - тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

- одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;

- одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного декларування контрольованих операцій в поданому звіті про контрольовані операції в разі подання уточнюючого звіту, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, судова колегія зазначає, що платник податків має зокрема обов`язок щодо подання до контролюючого органу звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, а подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої пп.120.4 і 120.6 ст.120 цього Кодексу.

При цьому, судова колегія вважає помилковими твердження представника позивача про те, що накладення штрафу (штрафів) на платника податків відповідно до приписів п.120.6 ст.120 ПК України за несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції може здійснюватися лише за результатами позапланової перевірки, оскільки:

- по-перше, податковим органом перевірялися питання дотримання платником податків вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції, повноти включення до звіту всіх контрольованих операцій, що відповідає встановленим ПК України вимогам та врегульовано пп. 39.4.1, 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, але не здійснювалось перевірки позивача з принципу «витягнутої руки», який врегульовано п. 39.5 ст. 39 ПК України. З урахуванням положень п. 78.1.15 78.1 ст. 78 ПК України неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції може слугувати окремою підставою здійснення перевірки позивача з принципу «витягнутої руки»;

- по-друге, позивачем не заперечується, що ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» подано до контролюючого органу після граничного строку для відповідного звітного періоду (за 2018 р. до 1.10.2019р.) уточнюючий звіт про КО (реєстраційний номер № від 8.07.2020р.) на загальну суму операцій з нерезидентом «Nenafim LTD» 123136422 грн. (звіт подано із затримкою на 282 дні). Позивач вважає, що нормами ПК України не встановлено відповідальності за несвоєчасне подання уточнюючого звіту, проте такі твердження спростовуються приписами пп. 39.4.2.1 п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, якими чітко визначено, що подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктами 120.4 і 120.6 статті 120 цього Кодексу.

За таких обставин, судова колегія вважає, що податковим органом на підставі п.120.6 ст.120 ПК України правомірно застосовано до ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» штраф за несвоєчасне декларування контрольованих операцій у сумі 496 884грн. (прожитковий мінімум на 1.01.2018р. 1 762грн., кількість днів затримки 282дні), що свідчить про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення №2 від 30.12.2021р. та відсутність підстав для його скасування.

Що стосується правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення за №2 від 30.12.2021р., яким ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» (11021000) на суму 593 399грн., в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями 573 178грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20 221грн., то судова колегія виходить з наступного.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених ст.216 ЦК України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст.50 цього Кодексу.

Згідно п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

За змістом п. 138.2 ст. 138 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується:

- на суму розрахованої амортизації основних засобів та/або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

- на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів та/або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

- на суму дооцінки основних засобів та/або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат уцінки відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

- на суму вигід від відновлення корисності основних засобів та/або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

- на суму первісної вартості придбання або виготовлення окремого об`єкта невиробничих основних засобів та/або невиробничих нематеріальних активів та витрат на їх ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення, у тому числі віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі продажу такого об`єкта невиробничих основних засобів або нематеріальних активів, але не більше суми доходу (виручки), отриманої від такого продажу.

Приписами пп.138.3.1 п.138.3 ст.138 ПК України визначено, що розрахунок амортизації основних засобів та нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Для розрахунку амортизації відповідно до положень цього пункту визначається вартість основних засобів та нематеріальних активів без урахування їх переоцінки (уцінки, дооцінки), проведеної відповідно до положень бухгалтерського обліку.

Амортизація не нараховується за період невикористання (експлуатації) основних засобів у господарській діяльності у зв`язку з їх консервацією.

Відповідно до пп.138.3.2 п. 138.3 ст. 138 ПК України не підлягають амортизації та проводяться за рахунок відповідних джерел:

- вартість гудвілу;

- витрати на придбання/самостійне виготовлення невиробничих основних засобів, невиробничих нематеріальних активів;

- на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів, невиробничих нематеріальних активів.

Термін «невиробничі основні засоби», «невиробничі нематеріальні активи» означають відповідно основні засоби, нематеріальні активи, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку.

Для цілей розрахунку різниці, на яку збільшується фінансовий результат до оподаткування відповідно до пункту 140.2 статті 140 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний вести окремий облік процентів, що були капіталізовані (підлягали включенню до собівартості необоротного активу) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до пп.140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується:

- на суму перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, крім безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг), перерахованої неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг, для яких застосовується положення підпункту 140.5.9 цього пункту;

- на суму повної або часткової компенсації один раз на календарний рік вартості путівок на відпочинок, оздоровлення та лікування на території України платника податку та/або його дітей віком до 18 років роботодавцем, який є платником податку на прибуток, якщо така компенсація відповідно до цього Кодексу не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу фізичної особи - платника податку на доходи фізичних осіб.

Положеннями ч.1 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом п.1.3, п.2.1, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Згідно п.5, п.6, п.7, п.8, п. 9.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999р., витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Національного положення (стандарту).

За приписами п.123.1 ст.123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що у ході перевірки встановлено завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат до оподаткування на суми амортизації по основних засобах, які не використовувались при здійсненні господарської діяльності підприємства на загальну суму 593 399грн. (основний платіж 573 178грн., фінансова санкція 20 221грн.).

В ході проведення перевірки встановлено завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат за рахунок включення сум розрахункової амортизації на вартість основних засобів, які не призначені для використання в господарській діяльності платника податку та не використовувались при здійсненні господарської діяльності підприємства на загальну суму 1 146 101грн..

Як вбачається із матеріалів справи, що ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» протягом періоду з 1.07.2018р. до 30.06.2021р. відображало у різницях, на які зменшується фінансовий результат кожного податкового періоду за рахунок включення сум розрахункової амортизації на вартість основних фондів, які не призначені для використання у господарській діяльності платника податків та не використовувались при здійсненні господарської діяльності підприємства на загальну суму 1 146 101грн., а саме: пристрій навісний для підземного укладання 8 крапельних ліній (3 од.); сівалка рисова мульчуюча (1 од.); пристрій для змотування крапельних ліній з барабаном (3 од.); пристрій для вивільнення крапельної стрічки з ґрунту 6 секцій; робочий вузол поверхневого укладання крапельної стрічки (12 од.); пристрій для глибокого укладання крапельної стрічки (2 од.); сошник для пристрою підземного укладання крапельної лінії (6 од).

З урахування аналізу наданих до перевірки договорів, первинних документів, даних реєстру податкових накладних ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» за період з 1.07.2018р. до 30.06.2021р. не здійснювало роботи з монтажу обладнання, укладання труб та крапельних ліній, вивільнення з ґрунту крапельних ліній та інші види робіт, для виконання яких може бути використано вказані основні засоби. Також, за даними первинних документів та даними ЄРПН встановлено, що вказані основні засоби не надавались в оренду та /або безоплатне користування іншим суб`єктам господарської діяльності.

ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА», не погодившись із зазначеним висновком податкового органу, зазначено, що вказані в акті перевірки основні засоби, які призначаються для використання у господарській діяльності підприємства (а не лише фактично використовуються у певний податковий період), з метою отримання доходу є виробничими основними засобами, які підлягають амортизації у податковому обліку платника податків.

Позивачем надано копії документів про надання основних засобів в оренду суб`єктам господарської діяльності, з якими укладено основні договори крапельного зрошення: договори оренди обладнання від 26.04.2021р. з ФГ «Славутич», від 22.10.2020р. з СГВК «Дружба» про передачу в тимчасове платне користування обладнання; від 24.05.2019р. з ТОВ «Водовід» про передачу в тимчасове платне користування обладнання; від 3.09.2018р. з ФГ «С.А.Д». Позивачем акцентовано увагу на тому, що зазначені основні засоби не тільки призначені для використання у господарській діяльності, але й фактично використовуються для отримання доходу. Проте позивач не надав пояснень та документального підтвердження щодо використання інших основних засобів.

З урахуванням наведеного та наданих ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» документів щодо використання основних засобів, сума завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат за рахунок включення сум розрахункової амортизації на вартість основних засобів, які не призначені для використання в господарській діяльності платника податку та не використовувались при здійсненні господарської діяльності підприємства, становить 997 407грн..

Податковим органом встановлено не включення до різниць, що збільшують фінансовий результат до оподаткування вартість безоплатно наданих товарів, згідно актів списання, наказів про списання товарів на документацію раніше реалізованих систем крапельного зрошення суб`єктам господарської діяльності, що не є платниками податку на прибуток, у загальній сумі 158 434грн. ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» неодноразово протягом періоду з 1.07.2018р. до 30.06.2021р. не відображало у складі різниць, що збільшують фінансовий результат до оподаткування, вартість безоплатно наданих товарів суб`єктам господарської діяльності, що не є платниками податку на прибуток.

Як вбачається із матеріалів справи, що перевіркою встановлено, що ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» згідно з укладеними договорами та видатковими накладними здійснювало реалізацію систем крапельного зрошення суб`єктам господарської діяльності, які згідно з реєстраційними даними та податковою звітністю не є платниками податку на прибуток, а нараховують та сплачують єдиний податок (4 група). За умовами договорів системи крапельного зрошення комплектуються відповідно до замовлення покупця з урахуванням площі зрошування, культури та інших умов. Оплата за передані товари договорами та/або іншими документами не передбачена, що свідчить про безоплатне надання таких товарів.

З наданих позивачем документів, в тому числі разом з запереченнями до акту перевірки, відповідачем встановлено не надання підтверджуючих документів, про які йдеться у запереченнях, зокрема звернення покупця, акт огляду товару та виявлені недоліки (з датою проведення, посади осіб, які здійснювали огляд з боку ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» та покупця С(Ф)Г «Біс», місце проведення огляду тощо).

Податковим органом зазначено про віднесення до складу витрат послуги з використання програмного продукту Planet SAP на загальну суму 1 493 258грн. на підставі документів, які не відповідають вимогам первинних документів, а також в наданих до перевірки документах: договорів, актів наданих послуг відсутня інформація про право «Nenafim LTD» на використання програмного продукту Planet SAP та надання послуг ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» по використанню програмного продукту Planet SAP.

На думку податкового органу, вчинення умисних дій підтверджується тим, що платник податків мав можливість дотриматися норм чинного законодавства, зокрема в частині відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності виключно тих операцій, які мали місце та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, однак не вжив достатніх заходів для цього через те, що діяв нерозумно, без належної обачності. Дії ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» вважаються вчиненими умисно, так як платником податків цілеспрямовано створено умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, податковим органом акцентовано увагу на ненаданні підприємством підтверджуючих документів та інформації з питань щодо правових підстав для користування програмою, функцій програмного продукту Planet SAP, хто є власником програми та хто має право її використання. ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» не надано належно оформлених первинних документів для підтвердження витрат на отримання послуг по використанню програмного продукту Planet SAP протягом періоду з 1.07.2018р. по 30.06.2021р. на суму 1 493 258грн..

Апеляційний суд зазначає, що із наданих документів, зокрема договорів, актів виконаних робіт не можливо визначити, яким чином здійснювалось використання програмного продукту Planet SAP, зокрема відсутня інформація щодо місця поставки послуг, переліку послуг по використанню програмного продукту, не визначено пакету програмного забезпечення, а також відсутній обсяг отриманих послуг з одиницею виміру у розрізі періодів використання. Крім того, відповідач акцентував увагу на тому, що акти приймання-передачі складено датою, за якою послуга на момент складання та підписання первинного документу не була виконана, тобто складено з порушенням приписів ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Окрім того, податковим органом в акті перевірки зафіксовано включення до складу операційних витрат витрати по авансовому звіту з доданими до нього документами, що не відповідають нормам чинного законодавства щодо первинного документу та не дають можливості ідентифікувати здійснену операцію, в сумі 54 232,31грн..

В акті перевірки серед порушень також встановлено завищення витрат у бухгалтерському обліку за рахунок списання до витрат на збут комплекту обладнання для крапельного зрошення лохини, згідно договору співробітництва в сфері дослідження №07 06 2021 від 7.06.2021р. з ТОВ «Органік захід груп» на суму 480 987,3грн.

При цьому, ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА» не обґрунтовано та не підтверджено документально правомірності включення витрат по списанню вищевказаного комплекту обладнання крапельного зрошення до витрат на збут за півріччя 2021р. в сумі 480 987,03грн. Також платником податків не надано під час перевірки та на розгляд заперечень документів, що свідчили б про проведення семінарів на цій земельній ділянці, використання її у рекламних цілях, результати досліджень, які можуть бути використані сторонами у навчальних та рекламних презентаціях.

Податковий органу дійшов висновку, що ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА», укладаючи договір з ТОВ «Органік захід груп», завідома розуміло, що надання комплекту обладнання крапельного зрошення для експериментального вирощування лохини є операцією, за якою економічна вигода буде отримана протягом декількох звітних періодів (років), а тому витрати (вартість комплекту обладнання крапельного зрошення) мають відображатися у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності на основі систематичного і раціонального їх розподілу протягом таких звітних періодів. Підтвердженням такого є також пояснення платника, що лише по закінченню дослідження буде складено звіт по результатах дослідження вирощування лохини у горшочках з використанням крапельного зрошення для подальшого використання у наукових публікаціях аграрних видань з метою залучення потенційних клієнтів.

Отже, судова колегія вважає висновки податкового органу про порушення вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.2, пп.138.3.1, 138.3.2 п.138.3 ст.138, пп.140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України, ст.1, ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.3, п. 2.1, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., п.5, п.6, п.7, п.8, п. 9.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999р., згідно з п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України та на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» (11021000) на суму 593399 грн., в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями 573 178грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20221 грн. знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем не наведено та не надано доказів на спростування висновків акту перевірки. Під час розгляду справи встановлено, що висновки акту перевірки ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених контролюючим органом. Позовні вимоги та апеляційна скарга ґрунтуються, зокрема, на доводах позивача щодо порушення податковим органом процедури проведення перевірки, однак вказані твердження не беруться до уваги, оскільки не спростовують правомірність підстави для проведення перевірки та не призводять до неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі №2 від 30.12.2021р., №2 від 30.12.2021р. є такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а тому не підлягають скасуванню.

Отже, з урахуванням вищевказаного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог ТОВ «НЕТАФІМ УКРАЇНА».

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТАФІМ УКРАЇНА» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко