Справа № 398/5980/24
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5980/24
Провадження №: 2-а/398/89/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" листопада 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якого діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Ковальов А.І., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якої просить визнати протиправною та скасувати постанову від 25.10.2024 року серія БАД №082309, складену заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн, та закрити провадження у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 25.10.2024 року заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Юрієм Олеговичем стосовно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №082309.

Копія зазначеної постанови у день її складання ОСОБА_1 вручена не була та була ним отримана засобами поштового зв`язку 08.11.2024 року, що підтверджується, зокрема, конвертом, в якому вона надійшла на адресу позивача та роздруківкою відстеження поштового відправлення з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 25 жовтня 2024 року о 17 год. 19 хв. в сел. Приютівка по вул. Шкільна, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21213, днз НОМЕР_1 , на якому не працював задній лівий стоп-сигнал, а також не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії на керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пп.31.4.3 «а», 2.1»а» ПДР України, скоївши таким чином адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважають висновки, зроблені поліцейським, безпідставними у зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Так, обидва з інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушення передбачають керування ним транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, про що відразу повідомив працівникам поліції, а лише перебував у ньому. Сам автомобіль стояв припаркований біля житлового будинку позивача із заглушеним двигуном.

Крім того, як встановлено ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, ст.126 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Транспортний засіб, яким нібито керував ОСОБА_1 , працівниками поліції затриманий не був, що додатково свідчить про відсутність в діях останнього події і складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а протилежний висновок інспектора не містить під собою правового обґрунтування.

На думку позивача та його представника, відповідачем під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не забезпечено об`єктивне з`ясування обставин справи, не з`ясовано чи вбачається в його діях склад адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не доказаний сам факт вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, вважають, що винесена заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Юрієм Олеговичем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №082309 від 25.10.2024р. є протиправною, з огляду на що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.11.2024 року заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Ю.О. подано клопотання про долучення до матеріалів справи диску з відеозаписами, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити позивачу строк для звернення до суду з вказаним позовом.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (ч.2 ст.286 КАС України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно наданих представником позивача копії конверту, в якому оскаржувана постанова надійшла на адресу позивача, та роздруківки відстеження поштового відправлення №471 з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, копію оскаржуваної постанови позивачем було отримано засобами поштового зв`язку 08.11.2024 року. Адміністративний позов представником позивача подано до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 11.11.2024 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду про отримання вхідної кореспонденції.

Враховуючи викладене, строк для звернення до суду з вказаним позовом позивачем не пропущено.

Судом встановлено, що 25.10 2024 року заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Юрієм Олеговичем стосовно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №082309.

Відповідно до вказаної постанови, 25 жовтня 2024 року о 17 год. 19 хв. в сел. Приютівка по вул.Шкільна, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21213, днз НОМЕР_1 , на якому не працював задній лівий стоп-сигнал, а також не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії на керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пп.31.4.3 «а», 2.1»а» ПДР України, скоївши таким чином адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.31.4.3.а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з пунктом 2.1 а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

З доводів, зазначених представником позивачем у позовній заяві, позивач категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом, вказуючи на відсутність його вини.

Разом з тим, згідно дослідженого судом диску з відеозаписами, який було надано суду заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , на одному з них зафіксовано як працівники поліції на службовому автомобілі їдуть позаду автомобіля та після зупинки останнього з боку водія з нього виходить особа, яка встановлена працівниками поліції, як ОСОБА_1 .

Як встановлено з долученої до адміністративного позову копії паспорта позивача, транспортним засобом керував дійсно ОСОБА_3 .

Відповідно до п.8.9 б ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в)гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки

При цьому, на досліджених відеозаписах не зафіксовано факт здійснення працівниками поліції вимоги до ОСОБА_1 про зупинку транспортного, в передбачений п. 8.9 Правил спосіб, що охоплюються поняттям «вимога про зупинку транспортного засобу поліцейським».

Натомість, на відеозаписах зафіксовано, що працівники поліції, під`їхавши до автомобіля, який їхав попереду них в попутному напрямку та зупинився на під`їзді до одного з приватних домоволодінь, підійшли до ОСОБА_1 , який в цей час вийшов з автомобіля з боку водія, та повідомили останнього, що ним було порушено Правила дорожнього руху України, а саме, керування транспортним засобом, на якому не працював задній лівий стоп-сигнал.

На сьогодні в Україні існує дві законні підстави для зупинки транспортного засобу:

- на підставі статті 35 Закону «Про національну поліцію» при наявності порушень ПДР;

- на блокпосту відповідно до постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 без наявності порушень ПДР.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено вичерпний перелік можливих підстав для зупинення транспортного засобу. Відповідно поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху: 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

ОСОБА_1 на місці складання протоколу заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення, про яке вказав працівник поліції, та наполягав на наданні відеодоказів цьому, однак працівниками поліції лише словесно озвучували ймовірну технічну несправність автомобіля, та запропонували ОСОБА_1 перевірити/продемонструвати режим роботи зовнішніх світлових приладів автомобіля, що ОСОБА_1 виконав. Однак працівниками поліції належним чином не задокументовано факт несправності заднього лівого стоп-сигналу, та не пред`явлено для перегляду/дослідження ані особі яка притягується до адміністративної відповідальності, ані суду.

Отже, факт порушення позивачем ПДР України, зокрема, керування ним транспортним засобом на якому не працював задній лівий стоп-сигнал, не доведено належними і допустимими доказами.

У постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, постановив, що поліцейський не має права вимагати у водія посвідчення, якщо у нього немає доказів про правопорушення. Оскільки патрульний не задокументував і не довів факт порушення ПДР, Верховний Суд вважає вимогу щодо пред`явлення водієм посвідчення неправомірною.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 КУпАП України (ч. 2ст. 251 КУпАП України).

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу позивач та вимоги пред`явлення документів, а в подальшому винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,

Поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Оскільки доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення суду не надано, не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, та просив надати докази факту несправності заднього лівого стоп-сигналу, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

За правилами п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.5,10,77,139,205,242-246,268,286 КАС України

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якого діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №082309 від 25.10.2024 року, складену заступником начальника СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Юрієм Олеговичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн, скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.11.2024 року.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Ковальов Андрій Ігорович, адреса місцезнаходження: м.Олександрія Кіровоградської області, вул.Григорія Усика,38, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №000205 від 02.07.2018 року.

Відповідач: Олександрійський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, , адреса місцезнаходження: м.Олександрія Кіровоградської області, вул.6-го Грудня,49.

Суддя Я.М.Подоляк