Справа № 300/7271/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2024 р. справа № 300/7271/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 15.06.2023 № 005798/0706, -
Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду:
Зайцева Олена Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) 23.08.2023 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати прийняте 15.06.2023 відповідачем податкове повідомлення-рішення № 005798/0706 (форма «С») за платежем: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в частині неправомірно застосованого штрафу у сумі 222255,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.05.2023 посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці (магазину) «Винний двір», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . За результатами проведення вказаної перевірки, посадовими особами контролюючого органу складено акт (довідку) від 31.05.2023 за №090337 (зареєстрованого в ГУ ДПС в Івано-Франківській області за № 6369/09/12/РРО/ НОМЕР_1 ) (далі акт, акт перевірки), згідно якого контролюючий орган встановив порушення позивачем вимог пунктів 2, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР) та статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 за №481/95-ВР). На підставі висновків акту перевірки від 31.05.2023 за № 6369/09/12/РРО/ НОМЕР_1 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706 (далі оскаржуване ППР), про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 227 355 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за №005800/0706 штрафних (фінансових) санкцій на суму 6800 грн.
Податкове повідомлення рішення від 15.06.2023 за №005800/0706 ОСОБА_1 визнається та не оскаржується, як і податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5100 грн. за проведення розрахункової операції через РРО без використання, для підакцизних товарів, режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, цих товарів (послуг) та обліку їх кількості відповідно до пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
27.08.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додатків до акту перевірки від 22.05.2023 № 6368/09/12/РРО/ НОМЕР_2 : додатку № 1 в електронній копії на СД-R диску та копій х-звіту денного від 22.05.2023 по об`єкту: магазин «Винний двір», АДРЕСА_1 та фіскальних чеків № 2677 - 2672 від 22.05.2024.
13.09.2024 представником позивача подано додаткові письмові пояснення, з огляду на подані відповідачем додаткові докази згідно клопотання від 27.08.2024. Так, представник позивача.
15.11.2024 представником позивача подано заяву про долучення до матеріалів справи акту наданих послуг від 14.11.2024.
Обставини справи, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 з 07.09.2010 є фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності за КВЕД 47.25 «Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах», інші види діяльності 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами», 47.22 «Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах» та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області.
Свою підприємницьку діяльність ОСОБА_1 здійснює в господарській одиниці (магазин) «Винний двір», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
22.05.2023 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято наказ №868-п про проведення фактичної перевірки магазину «Винний двір» за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 22.05.2023, з метою здійснення контролю за дотримання суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.5, 8.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України (а.с.119).
22.05.2023 ГУ ДПС в Івано-Франківській області видало направлення на перевірку за № 1411, 1412, згідно яких 22.05.2023 об 14:39 год. ФОП ОСОБА_1 пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку, вручено копію наказу від 22.05.2023 № 868-п про проведення фактичної перевірки, що підтверджується її підписами (а.с. 120-121).
ГУ ДПС в Івано-Франківській області 22.05.2023 об 14:34 год. провело фактичну перевірку господарської одиниці магазин «Винний двір» суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог ПК України, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР, Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 за №1775-ІІІ, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 за №481/95-ВР та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України від 29.12.2017 за №148, за результатами якої складено акт (довідку) фактичної перевірки від 31.05.2023 № 090337 (зареєстрованого в ГУ ДПС в Івано-Франківській області 31.05.2023 за №6369/09/12/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 32-35).
Під час проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 надала письмові пояснення, згідно яких підтвердила факт продажу вина «Вілла Крим» авторське 0,75 л. за ціною 120 грн., розрахункова операція здійснювалась через касовий апарат, чек видано. Пояснення підписано власноруч ОСОБА_1 22.05.2023 (а.с.122).
На підставі висновків акту перевірки від 31.05.2023 за №6369/09/12/РРО/ НОМЕР_1 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706, про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 227 355 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за №005800/0706 штрафних (фінансових) санкцій на суму 6800 грн.
Податкове повідомлення рішення від 15.06.2023 за №005800/0706 ОСОБА_1 визнається та не оскаржується, як і податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5100 грн. за проведення розрахункової операції через РРО без використання, для підакцизних товарів, режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, цих товарів (послуг) та обліку їх кількості відповідно до пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 222 255,00 грн. за видачу розрахункового документа не встановленого зразка відповідно до пункту 2 статті 3 Закону 265/95-ВР, представник позивача звернулась з цим позовом до суду, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати таке податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 222 255,00 грн.
При прийнятті рішення у цій справі суд керується такими мотивами. Висновки суду:
Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За правилами пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки та при наявності певних підстав (пункт 80.2).
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Пунктом 80.2 статті 80 ПК України визначений вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставами для проведення фактичної перевірки.
Так, відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може бути проведена у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Пунктом 80.10. статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
В відповідно з пунктом 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
Фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі направлень на перевірку від 22.05.2023 №1411 та №1412 (а.с. 120-121) та наказу про проведення фактичної перевірки від 22.05.2023 №868-п (а.с. 119), виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області.
У вказаних направленнях на перевірку та наказі про проведення фактичної перевірки, Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області підставою проведення перевірки визначено підпункти 80.2.2., 80.2.5., 80.2.7. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Суд звертає увагу на те, що позивач не оспорює підстави проведення фактичної перевірки згідно вказаного наказу, а тому, з огляду на приписи частини другої статті 9 КАС України, суд не виходить за межі позовних вимог позивача, та не дає їм оцінку на предмет правомірності вказаного наказу контролюючого органу.
Згідно висновків акту перевірки від 31.05.2023 за №6369/09/12/РРО/ НОМЕР_1 контролюючий орган встановив порушення позивачем вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР за видачу розрахункового документа не встановленого зразка, пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР за проведення розрахункової операції через РРО без використання, для підакцизних товарів, режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, цих товарів (послуг) та обліку їх кількості, статті 15-3 Закону №481/95-ВР за продаж алкогольних напоїв в заборонений час.
На підставі висновків акту перевірки від 31.05.2023 за №6369/09/12/РРО/ НОМЕР_1 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706, про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 227 355 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за №005800/0706 штрафних (фінансових) санкцій на суму 6800 грн.
Податкове повідомлення-рішення від 15.06.2023 за №005800/0706 ОСОБА_1 визнається та не оскаржується, як і податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5100 грн. за проведення розрахункової операції через РРО без використання, для підакцизних товарів, режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, цих товарів (послуг) та обліку їх кількості відповідно до пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення форми «С» від 15.06.2023 за № 005798/0706 в частині застосування до ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції в розмірі 222 255,00 грн. за видачу розрахункового документа не встановленого зразка, то суд зазначає таке.
Згідно пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ на виконання розрахункової операції.
Відповідно до абзацу 19 статті 2 Закону № 265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в e-сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизу, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з пунктом 226.7 статті 226 Податкового кодексу України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Аналіз податкового законодавства України свідчить про те, що маркування продукції маркою акцизного податку підтверджує сплату акцизу та легальність ввезення та реалізації на території України відповідних виробів.
Суд вказує на те, що алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів.
Таким чином, на дату початку дії змін до Положення № 13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).
Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.
Вказаний факт обов`язково необхідно враховувати при притягнені особи до відповідальності за невидачу відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
За висновками акту фактичної перевірки, ГУ ДПС в Івано-Франківській області не зафіксовано фактів не проведення позивачем розрахункових операцій через РРО та фактів здійснення розрахункової операції на неповну суму покупки.
Фіскальний чек № 2672, який підтверджує реалізацію горілки «Грін Дей» 0,2 л. по ціні 60,00 грн. містить всі необхідні реквізити, передбачені Положенням № 13, зокрема, номер марки акцизного податку АЕТН845453. Фіскальний чек № 2671, який підтверджує реалізацію вина «Піно Нуар Мерло Сухе», 0,7 л. по ціні 120 грн. не містить номеру марки акцизного податку.
Законом України від 30.11.2021 №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» (набрав чинності 01.01.2022), у статті 226 ПК України пункт 226.10 доповнено абзацами п`ятим і шостим. Як наслідок, згідно з вимогами п. 226.10 ст. 226 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не підлягають маркуванню звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, що класифікуються у товарній позиції 2204 (крім 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 22 10 00, 2204 29 10 00) та у товарних підкатегоріях 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 59 00, 2206 00 89 00 згідно з УКТ ЗЕД, фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту.
Тобто, з 01.01.2022 алкогольні напої, міцність яких не перевищує 15% об`ємних одиниць етилового спирту не підлягають обов`язковому акцизному маркуванню.
Суд зазначає, що цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв містить в собі лише інформацію про її реквізити, якою такі напої марковані. Реквізити марки акцизного податку складаються з її серії та номера і мають бути відображені в розрахунковому документі (фіскальному чеку), який свідчить про їх продаж, разом з назвою, ціною та фактичним об`ємом алкогольного напою.
Відсутність маркування маркою акцизного податку алкогольного напою (зокрема, міцність якого не перевищує 15% об`ємних одиниць етилового спирту) унеможливлює відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки, а тому при продажу таких алкогольних напоїв рядок 9 (цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку) не відображається (через відсутність штрихового коду).
Отже, не зазначення у фіскальних чеках маркування алкогольних напоїв (міцність яких не перевищує 15% об`ємних одиниць етилового спирту), не може вважатися порушенням законодавства.
Водночас, встановлюючи порушення позивачем пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, контролюючий орган керувався даними системи СОД РРО щодо проведення позивачем у періоді з 02.01.2022 по 22.05.2023 року розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, починаючи з фіскального чека за № 6793 на суму 90 грн., всього на суму 148110 грн. (номери фіскальних чеків не вказано, зазначено додаток № 1 в електронній формі).
Розділом II «Функціонування СОД РРО» визначено, що СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.
СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.
1) функціонування у цілодобовому режимі;
2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС;
3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу;
4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО;
5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону;
6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).
Сервер додатків забезпечує взаємодію інформаційних систем ДПС з базою даних СОД РРО.
Згідно з пунктом 1.2 Порядку № 1057 система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
Пунктом 2.2 розділу І Порядку № 1057 передбачено, що СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП.
Суд звертає у вагу на те, що в акті перевірки відповідач вказав на проведення позивачем розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, починаючи з фіскального чека за № 6793, без вказання дати, на суму 90 грн. Проте щодо фактів повторності відповідач не вказав в акті перевірки реквізитів фіскальних чеків з порушеннями: номери та їх дати, суми розрахункових операцій, лише вказана загальна сума - 148110 грн. та зроблено посилання на додаток № 1.
Як додаток № 1 до акту перевірки, відповідачем долучив з клопотанням від 27ю08ю2024 (а.с. 135) електронний носій інформації - CD-R диск з інформацією з СОД РРО щодо фіскальних чеків за розрахунковими операціями позивача вибірково та без зазначення їх реквізитів, які б надали можливість їх ідентифікувати, та порівняти їх зміст з поданою позивачем інформацією за фіскальними чеками за 2002-05.2023 років (а.с. 56-97). Окрім цього, надана контролюючим органом інформація з СОД РРО в електронній формі на вказаному носії не дає можливості суду достовірно встановити та пересвідчитись в тому, що це саме та інформація, яка вказана в акті перевірки як додаток № 1, оскільки в самому акті не вказано конкретного переліку фіскальних чеків з порушеннями щодо їх змісту, а також не складено ні в письмовій формі, ні в електронній формі як додаток до акту, перелік таких фіскальних чеків з їх реквізитами та сумами розрахункових операцій, з розрахунком на суму 148110 грн.
Верховний Суд у постанові від 24.02.2022 у справі № 420/8924/20 висловив наступну правову позицію:
«…Надаючи оцінку означеним доводам податкового органу суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що сама лише податкова інформація не є тим джерелом отримання податкової інформації, яка згідно з положеннями статті 83 ПК України може бути підставою для висновків контролюючих органів під час проведення перевірок, а відтак не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства таким платником. Більш того, така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону…».
Так, в постанові від 16.05.2024 року у справі № 520/4564/23 Верховний Суд виснував, що надання контролюючим органом копій фіскальних чеків з СОД РРО, без можливості їх ідентифікувати щодо конкретних розрахункових операцій, слід оцінювати як податкову інформацію, яка не є належним доказом податкового правопорушення, а сам факт її наявності не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності. Така податкова інформація може бути використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин. У спірних правовідносинах, що склались з приводу дотримання платником податку законодавства, що регулює порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обставиною, що має бути досліджена є саме розрахункова операція, а, отже, безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ.
Проте відповідачем, як встановлено судом вище, не подано конкретних розрахункових документів за розрахунковими операціями позивача, які були предметом оцінки при проведенні фактичної перевірки, та які суд міг би ідентифікувати та на підставі яких встановити обставини, що визначені як склад правопорушення.
Окрім цього, така податкова інформація з бази даних СОД РРО не дає можливості підтвердити чи спростувати факт здійснення розрахункових операцій при продажі алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.
Отже, надана відповідачем інформація з СОД РРО як додаток до акту перевірки у розумінні статті 73 КАС України не є належним доказом відображення розрахункових операцій, на підставі яких можливо встановити наявність/відсутність порушень позивачем положень Закону України № 265/95-ВР, визначених у податковому повідомленні-рішенні, що оскаржуються.
Відповідно до частин першої-другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Інших доказів, які б підтверджували висновки акту перевірки, відповідачем суду не надано.
Отже, встановлені судом обставини свідчать про недоведеність контролюючим органом фактів вчинення позивачем правопорушень (не зазначення у фіскальних чеках маркування алкогольних напоїв) належними та допустимими доказами.
Також суд звертає увагу на таке.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій (далі РРО) або програмним РРО (далі ПРРО) при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до Положення № 13.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення №13 «Фіскальний касовий чек на товари (послуги)» Положення фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Згідно з пунктом 3 розділу І цього Положення установлені у ньому вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Таким чином, Закон № 265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення № 13 - форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).
Верховним Судом у постанові від 02.02.2023 року у справі № 500/6845/21 зроблено наступний правовий висновок: «…за змістом норм Положення № 13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення № 13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР…».
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, застосовується штрафна санкція у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше. 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в ході проведення фактичної перевірки, контролюючим органом не встановлено факту не роздрукування та не видачі покупцю розрахункових документів ОСОБА_1 .
В розрізі вказаних вище обставин, суд звертає увагу на те, що пункт 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з таких обов`язків:
1) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки;
2) не проведення розрахункової операції через РРО;
3) невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;
4) проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання походять зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, третій - з пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за пунктом 1 статті 17 вказаного Закону.
Відповідач, за змістом акту перевірки від 31.05.2023 та спірного податкового повідомлення-рішення від 15.06.2023 № 005798/0706, вказує, що до позивача застосовано штрафні санкції за невиконання обов`язку, встановлених пунктом 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: за видачу розрахункового документа, який не містить одного з обов`язкових реквізитів розрахункових документів/електронних розрахункових документів - цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.
Щодо вказаних обставин, як підстави для накладення штрафу згідно з статтею 17 Закону № 265/95-ВР, то суд в цьому випадку враховує висновок Верховного Суду щодо застосування норм пункту 2 статті 3, пункту 1 статті 17 вказаного Закону за подібних обставин.
«…56. Водночас, Суд наголошує, що законодавець не визначив як самостійний склад правопорушення та не встановив відповідальності, за видачу розрахункового документу з використанням реєстраторів розрахункових операцій, в якому не відображається той чи інший елемент наведеного у Положенні змісту, а саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку. Тобто, законодавець визначив обов`язок, за невиконання якого не встановив відповідальність встановленого статтею 17 Закону.
57. Безумовно, до розрахункового документу встановлюються певні вимоги щодо відтворення його змісту. Водночас, відсутність певного елементу змісту (незначний недолік) у такому розрахунковому документі, який в свою чергу у повному обсязі надає можливість не тільки відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення не приховуючи її сутність за допомогою реєстратора розрахункових операцій (тощо), але і підтвердити її виконання, не може бути правовою підставою для притягнення такого платника податків за пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, як за невидачу такого розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
58. Виключенням з цього правила, можна вважати, видачу такого фіскального чеку, в якому не зазначено тих обов`язкових реквізитів, що встановлені у наведеному Положенні, які не надають можливості підтвердити виконання розрахункової операції, та які мають вплив на правильність визначення, реальність здійснення господарської операції за її суттю та на формування показників податкової звітності.
60. З огляду на вказане, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»…
64. Аналіз, податкового законодавства України, свідчить про те, що маркування продукції маркою акцизного податку підтверджує сплату акцизу та легальність ввезення та реалізації на території України відповідних виробів.
65. В той же час, Суд акцентує увагу на тому, що алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів. Таким чином, на дату початку дії змін до Положення № 13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).
66. Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.
67. Вказаний факт обов`язково необхідно враховувати при притягнені особи до відповідальності за невидачу відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції…
75. У якості додатку до акту перевірки відповідачем долучені копії фіскальних чеків із СОД РРО вибірково та без зазначення реквізитів фіскальних чеків, які б надали можливість їх ідентифікувати…
78. Крім того, Суд вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції в частині того, що Додаток № 5 «Інформація щодо чеків реалізації алкогольних напоїв, що підлягають маркуванню МАП, без зазначення обов`язкових реквізитів цифрового значення штрихового коду МАП» до Акту перевірки у розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України не є належним доказом відображення господарських операцій, на підставі яких можливо встановити наявність/відсутність порушень позивачем положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», визначених у податковому повідомленні-рішенні, що оскаржуються.»
В спірному випадку до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за відсутність у розрахункових документах фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. При чому, як встановлено судом вище, як і у справі № 520/4564/23 коментованої вище постанови Верховного Суду, як доказ - додаток до акту фактичної перевірки відповідачем долучені копії фіскальних чеків із СОД РРО вибірково та без зазначення реквізитів фіскальних чеків, які б надали можливість їх ідентифікувати, а тому суд не визнав таку податкову інформацію належним доказом відображення господарських операцій, на підставі яких можливо встановити наявність/відсутність порушень позивачем положень пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», визначених у податковому повідомленні-рішенні, що оскаржуються.
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому, керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд застосовує норми пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо відповідальності за невидачу розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
За такого правозастосування суд дійшов висновку, що в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області не було встановлених законом підстав та належних доказів для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пункту 2 статті 3 вказаного Закону.
Як наслідок, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.06.2023 № 005798/0706 в частині застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 222255 грн. є безпідставним та необгрунтованим, а тому в цій частині суд визнає його протиправним та скасовує.
Підсумовуючи, суд задовольняє позовні вимоги повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позову, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2684,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорію складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 283, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.06.2023 № 005798/0706 в частині штрафу в розмірі 222255 (двісті двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.