Справа № 280/8369/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Справа № 280/8369/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати незаконною бездіяльність командування відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди військовослужбовцю позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 01.07.2023 по 15.05.2024, у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн;

2) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди військовослужбовцю позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 01.07.2023 по 15.05.2024, у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн.

Позовна заява та додатки до неї сформовані в підсистемі «Електронний суд» та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Лобіковим Д.В., який діє на підставі ордеру від 06.09.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за період з дня отримання поранення і до кінця лікування позивач не отримував додаткову винагороду, виходячи із розрахунку 100000,00 грн. Зауважено, що всього позивачу не виплачено додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі 966 666,67 грн.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

14.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно до наявних у матеріалах справи документів безперервне лікування позивача за наслідками спричиненої травми закінчилось 27.12.2023, після чого йому була надана відпустка після поранення, з якої він прибув до підрозділу 27.01.2024. Наразі військовою частиною НОМЕР_1 здійснюються заходи з перерахунку та доплати позивачу додаткової винагороди за період перебування позивача на лікуванні. При цьому відповідач вважає, шо позивач не має права на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 тис.грн за період з 28.01.2024 по 15.05.2024, тому що у цей час він вже не проходив лікування. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.09.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у спосіб подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

Ухвалою від 30.09.2024 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновив ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з цим позовом; відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребував у військової частини НОМЕР_1 докази по справі.

Ухвалою від 22.10.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

За змістом військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.05.1990 ОСОБА_1 у період з 09.09.2022 по 15.05.2024 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.6-8).

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15.07.2023 № 4051, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 23.06.2023 одержав поєднане вогнепальне поранення спини, кінцівок; наскрізне поранення м`яких тканин лівого надпліччя, сліпі поранення м`яких тканин поперекової ділянки зліва та справа з наявністю сторонніх тіл; сліпе поранення правого стегна з переломом нижньої третини стегневої кістки з наявністю сторонніх тіл. За обставин: під час відбиття збройного нападу, захисту Батьківщини в населеному пункті Верхньокам`янське Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил Російської Федерації. Поранення вважається таким, що сталося під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини від нападу збройних сил Російської Федерації та не пов`язане із вчиненням злочину, та не є наслідком дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження (а.с.12).

За змістом довідки військово-лікарської комісії № 954 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК 26.12.2023. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з пораненням на 30 календарних днів (а.с.11 / 17 зворотній бік).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.01.2024 № 29 ОСОБА_1 з 27.01.2024 вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування після поранення (а.с.73).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2024 № 38 ОСОБА_1 з 06.02.2024 вважається таким, що вибув до військової частини НОМЕР_3 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою продовження відпустки за станом здоров`я, визначення подальшої тактики лікування (а.с.73 зворотній бік).

Відповідно до змісту свідоцтва про хворобу № 299, затвердженого 20 регіональною військово-лікарською комісією, 17.02.2024 госпітальна комісія військової частини НОМЕР_3 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 № 656 від 05.02.2024 провела медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Пунктом 9 зафіксовано, що він перебував на обстеженні і лікуванні: СП Рай-Олександрівка, ПХГ «Краматорськ-2» з 23.06.2023 по 23.06.2023; ВМКЦ Північного регіону з 24.06.2023 до 01.07.2023; КНП «ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського ПОР» з 01.07.2023 до 13.07.2023; КНП «Хорольська міська лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області з 13.07.2023 до 24.11.2023; КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» Центр «Ветеран» м.Полтава з 24.11.2023 до 05.12.2023, з 15.12.2023 до 27.12.2023; КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» кардіологічне відділення з 05.12.2023 до 15.12.2023; в/ч НОМЕР_3 з 08.02.2024 по теперішній час. Встановлено, що поранення, травма так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.16-17).

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 17.02.2024 № 299 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК 17.02.2024. Потребує звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на 15 календарних днів на термін, необхідний для оформлення звільнення (а.с.10 зворотній бік).

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.02.2024 № 38 ОСОБА_1 з 17.02.2024 вважається таким, що прибув з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) (а.с.74).

Відповідно до довідки від 26.05.2024 № 3067, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 09.09.2022 по 31.01.2023, з 12.02.2023 по 26.06.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецька обл., Бахмутський р-н, н.п.Верхньокам`янське. Підстава: журнал ведення бойових дій 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 інв.№ 1950дск від 02.08.2022 (а.с.9 зворотній бік 10, 11).

Наказом від 15.05.2024 № 140 молодший сержант ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09 травня 2024 року № 115-РС, у запас за підпунктом б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається таким, що справи та посаду здав; з 15.05.2024 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.18).

Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати у період з 01.07.2023 по 15.05.2024 додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся із цим позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 8 зазначеної постанови установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 №469/2024. Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до приписів абзацу шістнадцятого пункту 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Також, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», пунктами 10, 11 якого передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: (...) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

З матеріалів справи судом встановлено та зазначені обставини сторонами не оспорюються, що позивач 23.06.2023 під час відбиття збройного нападу, захисту Батьківщини в населеному пункті Верхньокам`янське Донецької області наслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил Російської Федерації отримав поранення, що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15.07.2023 № 4051, виданої військовою частиною НОМЕР_1 . Згадана довідка складена за формою, передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Крім того, 17.02.2024 госпітальна комісія військової частини НОМЕР_3 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 № 656 від 05.02.2024 провела медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за наслідком чого склала свідоцтво про хворобу № 299. Відтак, 20 регіональною військово-лікарською комісією було встановлено, що отримане вище поранення, травма так, пов`язані із захистом Батьківщини. При цьому військово-лікарською комісією зафіксовано, що позивач перебував на обстеженні та лікуванні СП Рай-Олександрівка, ПХГ «Краматорськ-2» з 23.06.2023 по 23.06.2023; ВМКЦ Північного регіону з 24.06.2023 до 01.07.2023; КНП «ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського ПОР» з 01.07.2023 до 13.07.2023; КНП «Хорольська міська лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області з 13.07.2023 до 24.11.2023; КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» Центр «Ветеран» м.Полтава з 24.11.2023 до 05.12.2023, з 15.12.2023 до 27.12.2023; КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» кардіологічне відділення з 05.12.2023 до 15.12.2023; в/ч НОМЕР_3 з 08.02.2024 по теперішній час. На підтвердження перебування позивача у вказані періоди на стаціонарному лікуванні у матеріалах справи наявні: виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10689, виписка № 20098 із медичної картки, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4128, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого паліативного відділення з хірургічними ліжками № 40392, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого паліативного відділення з хірургічними ліжками № 37503, виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 38995.

Також довідкою військово-лікарської комісії № 954 підтверджується, що за наслідками проведення 26.12.2023 медичного огляду ОСОБА_1 складено висновок про потребу відпустки для лікування у зв`язку з пораненням на 30 календарних днів, на якій він перебував та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.01.2024 № 29 з 27.01.2024 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування після поранення.

За наведених обставин позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а саме у період з 01.07.2023 по 27.01.2024, позаяк факти такого перебування підтверджуються належними та допустимими доказами. Заперечень щодо зазначених періодів перебування позивача на лікуванні відповідач не висловив. Більш того, у відзиві на позовну заяву відповідач констатував, що наразі військовою частиною НОМЕР_1 здійснюються заходи з перерахунку та доплати позивачу додаткової винагороди за вказаний вище період.

При цьому суд погоджується з доводами відповідача про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 28.01.2024 по 15.05.2024, у зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за вказаний період.

Таким чином, відповідачем допущена протиправна бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, в розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікуванні після тяжкого поранення за висновками (постановами) військово-лікарських комісії, через що наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні за період з 01.07.2023 по 27.12.2024 та у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за період з 27.12.2024 по 27.01.2024.

Суд враховує, що до відзиву на позовну заяв долучено картку особового рахунку працівника за 2023 рік, відповідно до якої ОСОБА_1 нараховано 100000,00 грн за період з липня 2023 року по жовтень 2023 року. Разом з тим, до суду сторонами не надано докази виплати на особистий рахунок позивача додаткової винагороди за вказаний період, як і не долучено відповідні накази командира військової частини НОМЕР_1 про виплату такої винагороди. Відтак, суд вважає належним способом захисту для відновлення порушених прав позивач є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити додаткову винагороду з урахуванням вже раніше виплачених сум.

Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Оскільки відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, в силу вимог статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за період з 01.07.2023 по 27.01.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за період з 01.07.2023 по 27.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.11.2024.

Суддя К.В.Мінаєва