Справа № 380/13403/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 рокусправа № 380/13403/24
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області , місцезнаходження: 21005, м. Вінниця, вул.Зодчих, 22, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з дати повторного звернення;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області вирішити питання призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з 30.09.2022 року, із проведенням відповідного перерахунку пенсії та виплатою недоплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2022 ОСОБА_2 досягла віку 60 років та 20.12.2022 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про про призначення пенсії за загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003. Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 22.12.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до наданих документів про загальний страховий стаж складає 20 років 3 місяці 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії. З огляду на зазначене, позивача повідомлено рішенням від 22.12.2022 року № 29. З метою підтвердження періодів роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_2 31.01.2023 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 10.10.2023 Львівський окружний адміністративний суд у справі No380/2269/23 постановив рішення, яке вступило в законну силу 10.11.2023, відповідно до якого позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. 21.01.2024 позивач повторно звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. 25.01.2024 ГУ ПФУ у Вінницькій області позивачу відмовив у призначенні пенсії №29. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу до загального стажу не враховано запис трудової книжки НОМЕР_3 з 14.09.1982 по 09.06.1984, та запис трудової книжки НОМЕР_2 з 16.12.1983 р. по 18.09.1985 р. оскільки відсутні уточнюючі довідки про відпрацьовані трудодні. Також не зараховано період роботи у фермерському господарстві згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 з 02.07.1992 р. по 22.02.1996 р., оскільки відсутня довідка про сплату внесків за заявника.

08.07.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що за результатами розгляду звернення прийняте рішення від 20.12.2022 №29 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі 380/2269/23 від 10.10.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 . 21.01.2024 позивач повторно звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою та документами щодо призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Така заява, згідно з принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та надані документи розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для опрацювання. За результатами розгляду звернення прийняте рішення від 25.01.2024 №29 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. 19.02.2024 позивач знову звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою та документами щодо призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Така заява, згідно з принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення розподілена на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для опрацювання. За результатами розгляду звернення прийняте рішення від 27.02.2024 №29 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Також зазначає, що не зрозумілою є позиція позивача щодо оскарження рішення про відмову саме Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №29 вiд 25.01.2024, оскільки остаточне рішення про відмову прийняте 02.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 25.06.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 23.09.2024 суд витребував додаткові докази.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

29.09.2022 ОСОБА_2 досягла віку 60 років та 20.12.2022 звернулась з заявою віком відповідно до Закону України "Про призначення пенсії за загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

Рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 22.12.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до наданих документів про стаж загальний страховий стаж складає 20 років 3 місяці 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії, про що позивача повідомлено рішенням від 22.12.2022 року №29.

Відповідно до зазначеного рішення до страхового стажу позивача не враховано трудову книжку НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка; період роботи з 14.09.1982 по 09.06.1984, оскільки відсутня довідка про відпрацьовані трудодні; диплом про перепідготовку НОМЕР_4 , оскільки відсутня дата зарахування; свідоцтво про народження дитини НОМЕР_5 , оскільки надана копія свідоцтва.

З метою підтвердження періодів роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_2 31.01.2023 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Зокрема, в позовній заяві просила суд, зобов`язати ГУ ПФУ у м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи які надають право їй на отримання пенсії за віком, із зарахуванням відомостей зазначених у трудовій книжці НОМЕР_2 , заповненій 16.12.1983.

10.10.2023 Львівський окружний адміністративний суд у справі №380/2269/23 постановив рішення, яке вступило в законну силу 10.11.2023, відповідно до якого позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

21.01.2024 позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

25.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням № 29 відмовило позивачу у призначенні пенсії № 29. Висновок у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До загального стажу не враховано запис трудової книжки НОМЕР_3 з 14.09.1982 по 09.06.1984, та запис трудової книжки НОМЕР_2 з 16.12.1983 по 18.09.1985, оскільки відсутні уточнюючі довідки про відпрацьовані трудодні. Також не зараховано період роботи у фермерському господарстві згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 з 02.07.1992 по 22.02.1996, оскільки відсутня довідка про сплату внесків за заявника.

19.02.2024 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

27.02.2024 рішенням № 29 Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Підстава відмови - не враховано періоди роботи:

- згідно із записами у трудовій книжці колгоспника (УКР 0570521), а саме: з 06.03.1990 по 12.06.1992 (запис про звільнення з роботи не засвідчено печаткою підприємства), з 02.07.1992 по 02.01.1994 (не внесено запис про звільнення з роботи у зв`язку із переведенням), з 03.01.1994 по 31.07.1994 (відсутні відомості про сплату страхових внесків фермерським господарством).

- в колгоспі з 14.09.1982 по 09.06.1984 згідно із записами колгоспника (УКР 0705777), оскільки відсутні відомості про встановлений та вироблений мінімум вихододнів.

- в колгоспі з 16.12.1983 по 18.09.1985 згідно із записами у трудовій книжці колгоспника (УКР 0570521) та довідки від 05.01.2022 № 2/3, оскільки відсутні відомості про встановлений та вироблений мінімум вихододнів.

Також до страхового стажу особи не враховано період догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки свідоцтво про народження дитини ( НОМЕР_5 ) надано в копії не засвідченій належним чином.

15.04.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до поданої нею раніше заяви від 20.12.2022.

26.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про призначення пенсії з 21.01.2024, оскільки додаткові документи подано в трьохмісячний термін з дати подання заяви на призначення пенсії від 21.01.2024. Крім цього, в листі зазначено, що підстави для призначення пенсії за віком з більш раннього строку відсутні.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком з дати повторного звернення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1-3 статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та а який щомісяця сплачені страхову внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною пергою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фону відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала обов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вже встановив суд, рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 22.12.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

10.10.2023 Львівський окружний адміністративний суд у справі №380/2269/23 постановив рішення, яке вступило в законну силу 10.11.2023, відповідно до якого позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 20.12.2022 № 29; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 .

21.01.2024 позивачка повторно звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

25.01.2024 відповідач прийняв рішення № 29, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До загального стажу не враховано запис трудової книжки НОМЕР_3 з 14.09.1982 по 09.06.1984, та запис трудової книжки НОМЕР_2 з 16.12.1983 по 18.09.1985 оскільки відсутні уточнюючі довідки про відпрацьовані трудодні. Також не зараховано період роботи у фермерському господарстві згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 з 02.07.1992 по 22.02.1996, оскільки відсутня довідка про сплату внесків за заявника.

Лише 26.04.2024 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивача про призначення пенсії з 21.01.2024, оскільки додаткові документи подано в трьохмісячний термін з дати подання заяви на призначення пенсії від 21.01.2024. Крім цього, в листі зазначено, що підстави для призначення пенсії за віком з більш раннього строку відсутні.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що у мотивувальній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/2269/23 від 10.10.2023 зазначено:

"До страхового стажу позивача не зараховано всі періоди роботи позивача, що зазначені у трудовій книжці НОМЕР_2 , з огляду на те, що на титульній сторінці такої трудової книжки відсутня печатка.

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці позивача підтверджуються стаж її роботи у спірний період.

Посилання відповідача на те, що вказаний період роботи не зарахований до страхового стажу, оскільки на титульному аркуші відсутня печатка підприємства, суд не може брати до уваги при ухваленні рішення.

Вказаний висновок відповідача є безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання та записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, період роботи позивача зазначений у трудовій книжці НОМЕР_2 з 16.12.1983 по 01.08.1994 відповідачем протиправно не було зараховано до її страхового стажу для призначення пенсії за віком.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективним із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 ."

Отже, відповідно до рішення суду Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/2269/23 від 10.10.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві було зобов`язано зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 .

Проте 25.01.2024 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії №29 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Таким чином, у частині рішення відповідач відмовив у зарахуванні страхового стажу позивача, питання зарахування якого вирішене у судовому порядку.

Отже, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні стажу згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 з 16.12.1983 по 18.09.1985 та період роботи у фермерському господарстві згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 з 02.07.1992 по 22.02.1996.

Окрім цього, суд зазначає, що неврахування запису трудової книжки НОМЕР_3 з 14.09.1982 по 09.06.1984 є протиправним, оскільки у зазначеному судовому рішенні було досліджено тотожну підставу для незарахування страхового стажу, про що суд зазначив таке:

"Вказаний висновок відповідача є безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання та записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення."

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що немає підстав оскаржувати рішення про відмову саме Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №29 від 25.01.2024, оскільки остаточне рішення про відмову прийняте 27.02.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Суд звертає увагу відповідача на те, що усі рішення Головних управлінь Пенсійного фонду є рівними за своєю правовою силою та юридичними наслідками. Хронологія їхнього прийняття не може свідчити про те, що останнє прийняте рішення є "остаточним", оскільки прийняття рішення не позбавляє заявника права на повторне звернення.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд акцентує увагу на тому, що станом на момент розгляду заяви позивача відповідачем вже існувало рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/2269/23 від 10.10.2023, яке останній мав врахувати при призначенні пенсії з 30.09.2022, тобто дати, коли позивач отримав право на призначення пенсії, шляхом зарахування стажу.

З врахуванням викладеного, суд висновує, що рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №29 від 25.01.2024 є протиправним, а тому таке необхідно скасувати.

З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 30.09.2022, з урахуванням висновків суду у цій справі.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити недоплачені кошти слід зазначити, що такі є передчасними, оскільки в межах справи вирішується питання дати, з якої має бути призначена пенсія позивача. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

V. Судові витрати

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії №29 від 25.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 30.09.2022, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області , місцезнаходження: 21005, м. Вінниця, вул.Зодчих, 22 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович