Справа № 280/11065/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

29 листопада 2024 рокуСправа № 280/11065/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В.., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою

ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити пені дії

ВСТАНОВИВ:

28.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо направлення № 324/3 від 20.11.2024 року видане ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії;

-скасувати направлення № 324/3 від 20.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 видане ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призивом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Провадження по справі наразі не відкрито.

Разом з позовною заявою представником позивача до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову у справі шляхом заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії, пов`язані з постановленням на військовий облік, поданням у розшук до органів Національної поліції України для доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення військового обліку, прийняття наказу про призов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу під час мобілізації, па особливий період та відправлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову посилається 06.02.2015 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку на підставі п. 2 ст. 23б наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 про що, у військовому квітку за 110 № 5450095 проставлена відмітка. 19.11.2024 відповідачем позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , хоча при собі позивач мав військовий квиток, який пред`явив посадовим особам. 20.11.2024 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу була вручена повістка за № 284 з терміном прибути 27.11.2024 та вручено направлення № 324/3 на проходження ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я. Вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 вийшли за межі своїх повноважень, допустили протиправну поведінку, яка полягає у направленні позивача на проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я. На теперішній час у позивача вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 може вчиняти активні дії щодо призову його на військову службу, оскільки відповідач заперечує той факт, що ОСОБА_2 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та не мас статусу військовозобов`язаного. Такі побоювання зі сторони позивача виникли після вручення спірного направлення, картки обстеження медичного огляду військовозобов`язаного та бланк довідки військово-лікарської комісії, а також повістки № 284 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 до 20.11.2024 (в день закінчення ВЛК) «з метою визначення призначення на особливий період.».

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та позовної заяви з додатками, виходячи з меж заяви про забезпечення позову, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини першої та другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Однак, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме: не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суддя зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, аргументованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка подала відповідну заяву.

Посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас, сама лише незгода заявника з діями відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо вручення йому направлення на ВЛК та звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідача скасувати направлення № 324/3 від 20.11.2024, ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Факт протиправних дій відповідача, а також факт наявності порушення прав позивача, потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів під час розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що згідно із даними повістки, позивачу наказано прибути до ТЦК 27.11.2024 , тобто у дату, яка час розгляду заяви про забезпечення позову вже минула.

Відтак, призначений ТЦК день, у який могло бути здійснено вручення довідки ВЛК, вже минув, а тому у судді відсутні докази про те, що у подальшому будуть вчинені дії щодо призову позивача, тощо.

Отже, наявними матеріалами не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням зазначеного, у судді відсутні правові підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

У зв`язку із вищенаведеним, суддя не вбачає наявності обставин для застосування заходів забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного, керуючись статтями150,151, 241-243,248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі № 280/11065/24- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Стрельнікова