Справа № 520/31863/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі, поновлення строку звернення до суду

29 листопада 2024 року Справа № 520/31863/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 29.11.2024 року, просить суд:

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та не виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% за кожен календарний рік служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 1 календарний рік служби, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення ОСОБА_1 нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі та зобов`язати виплатити грошову компенсацію замість речового майна, що підлягало видачі;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за 17 календарних місяця служби, передбачену Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовцям одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженим постановою КМУ від 17 вересня 2014 року №460.

Щодо заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 та 5 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд звертає увагу, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями ст. 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15.10.2013 №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями ст. 1, 12 Закону України Про оплату праці необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з п. 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття заробітна плата і оплата праці, які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд в постанові від 28.09.2023 по справі №140/2168/23, надаючи оцінку поняттям грошова винагорода, одноразова грошова допомога при звільненні та оплата праці і заробітна плата, які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій ст. 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отже, до усіх виплат, право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належать такі додаткові види грошового забезпечення військовослужбовця, які є складовою заробітної плати.

Верховний Суд в постанові від 28.09.2023 по справі №140/2168/23 дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності, тобто після 19.07.2022.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 233 КЗпПУ (в редакції від 19.07.2022 року), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

З наданих разом з позовом документів судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 є учасником бойових дій.

З 23.04.2023 року по 08.08.2024 позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку та витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №241 від 08.08.2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2024 року № 241 (по стройовій частині) військовослужбовця, призваного за мобілізацією, солдата ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у відставку (за станом здоров`я), з 08 серпня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини, з 09 серпня 2024 року з усіх видів забезпечення військової частини.

Тобто, тримісячний строк звернення до суду про виплату всіх сум, що належали позивачу при звільненні з військової служби розпочав свій відлік 09 серпня 2014 року та сплив 09 листопада 2024 року.

Водночас з цим позовом позивач звернувся подавши його через систему "Електронний суд" 19.11.2024, тобто із пропуском тримісячного строку, визначеного статтею 233 КЗпПУ, який є незначним та складає лише 10 днів.

Суд звертає увагу, що частина 2 статті 233 КЗпПУ визначає, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Проте, разом з позовом не надано доказів того, що військовою частиною НОМЕР_2 було видано позивачу письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Саме з датою отримання такого повідомлення пов`язується відлік строку звернення до суду з позовом стосовно виплати всіх сум, які підлягали виплаті при звільненні. Отже, в цьому випадку строк звернення до суду обраховується з моменту винесення наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини - 08 серпня 2024 року.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що був призваний до військової служби за мобілізацією, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Відповідно до довідки про обставини травми 05.06.2023 позивач одержав вогнепальне осколкове поранення. Тривалий час позивач проходив лікування під час проходження служби та 08.08.2024 був звільнений з лав Збройних Сил України з виключенням з військового обліку. Після проходження МСЕК, 05.09.2024 позивачу встановлено І групу інвалідності, пов`язану із Захистом Батьківщини, безтерміново. З 25.10.2024 по сьогодні позивач перебуває в процесі здійснення підбору, виготовлення та адаптації протезних виробів протезом верхньої кінцівки на базі підприємства ОРТО-КРОК Львівської обласної громадської організації Працюючі інваліди Львівщини.

Вказане в сукупності перешкоджало йому здійснювати заходи направлені на захист своїх прав шляхом звернення до суду з даним позовом у встановлений законодавством строк.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.

Проте, при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний підхід було застосовано Верховним Судом під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків в ухвалах від 2 червня 2022 року у справі №757/30991/18-а, від 14 липня 2022 року у справі № 380/10696/21, від 27 липня 2022 року у справі №380/13558/21, від 27 липня 2022 року у справі № 380/12913/21, від 4 серпня 2022 року у справі № 420/2429/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 400/3957/21 та від 21 вересня 2022 у справі № 360/4969/21.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 від 10.06.2023 року, 05.06.2023 року позивач отримав вогнепальне осколкове поранення в результаті виконання бойового завдання.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2024 року № 241 ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у відставку (за станом здоров`я), з 08 серпня 2024 року, виключено зі списків особового складу військової частини, з 09 серпня 2024 року з усіх видів забезпечення військової частини.

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №605795 підтверджено, що позивачу встановлено І групу інвалідності 05.09.2024 року безтерміново - поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

Згідно довідки №19/11 від 19.11.2024 року підприємства ОРТО-КРОК Львівської обласної громадської організації Працюючі інваліди Львівщини позивач 25.10.2024 року звернувся до підприємства із заявою про забезпечення протезом у зв`язку з триманим пораненням.

Зважаючи на введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, на те, що позивач проходив військову службу (призов за мобілізацією), під час проходження військової служби отримав осколкове поранення в результаті виконання бойового завдання, тривалий час перебував на лікуванні, є інвалідом І групи, наразі перебуває в процесі здійснення підбору, виготовлення та адаптації протезних виробів, а також зважаючи на незначний пропуск строку звернення до суду - 10 днів та відсутність доказів одержання позивачем письмового повідомлення ВЧ НОМЕР_2 про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, з метою забезпечення права на звернення до суду, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно частин 1 та 6 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Спір належить до юрисдикції адміністративних судів, має розглядатись в порядку адміністративного судочинства та підсудний Харківському окружному адміністративному суду.

Перешкоди для відкриття провадження в адміністративній справі відсутні, підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі немає.

Відповідно до положень статей 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись положеннями ст. ст. 19, 122, 123, 160-162, 171, 172, 241, 243, 248, 256-262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження.

Запропонувати відповідачу у разі невизнання адміністративного позову подати до суду відзив на позов разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення (в разі неможливості їх подання - зазначити докази, які не можуть бути подані разом з відзивом із зазначенням причин їх неподання) та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, відповідно до вимог ст.162 КАС України.

Запропонувати позивачу подати відповідь на відзив разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь (в разі неможливості їх подання - зазначити докази, які не можуть бути подані разом з відповіддю із зазначенням причин їх неподання) та документами, що підтверджують надіслання (надання) відповіді і доданих до неї доказів відповідачу - у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позов, у разі його подання відповідачем, дотримуючись вимог ст. ст. 162, 163 КАС України.

Запропонувати відповідачу подати заперечення - у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, у разі його подання позивачем, дотримуючись вимог ст. ст. 162, 164 КАС України.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що вони мають права та обов`язки, визначені статтями 44, 45, 47, 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Адміністративна справа розглядається суддею одноособово відповідно до статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі знаходиться за посиланням: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Шевченко