Справа № 120/11733/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 р. Справа № 120/11733/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

05.09.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Кучер Г.М., подана від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 10.09.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, водночас представнику позивача встановлено 10-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме уточнення змісту заявлених позовних вимог відповідно до наведених у позовній заяві обставин та обґрунтувань.

13.09.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою представник позивачки уточнив позовні вимоги та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 31.05.2024 № 82 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати призначити позивачці пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 24.05.2024.

Ухвалою суду від 18.09.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 позов заперечує, оскільки вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Також відповідач 2 на вимогу суду надав матеріали пенсійної справи позивачки.

04.10.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника було прийнято через відсутність висновку лікарсько-консультативнї комісії, який підтверджує, що особа мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю у встановленому віці. Разом з тим наявність такого документа є обов`язковою умовою для призначення пенсії.

Одночасно з відзивом представником відповідача подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву та поновлення такого строку.

Ухвалою суду від 28.11.2024 вказане клопотання задоволено.

Також ухвалою суду від 28.11.2024 задоволено клопотання представника позивача від 31.10.2024 про поновлення процесуального строку для подання доказів, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи висновок про час настання інвалідності ОСОБА_1 від 19.09.2024.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини.

24.05.2024 позивачка звернулася до відділу обслуговування громадян № 18 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області, яким прийнято рішення від 31.05.10.2024 № 82 про відмову у призначенні позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не підтверджено визнання позивачки особою з інвалідністю з дитинства до 18 років.

З вказаною відмовою позивачка не погоджується та зазначає, що згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 705054 від 12.01.2012 та висновку про час настання інвалідності від 15.12.2023 № 1270/03-02/01 її визнано особою з інвалідністю першої А групи з дитинства. Цей факт також доводиться висновком про час настання інвалідності від 19.09.2024 № 1487/03-02/01, у якому вказано, що позивачка визнана особою з інвалідністю першої А групи з дитинства, а саме до 18-річного віку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

Водночас пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону № 1058 передбачені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Таким чином, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно з вказаним Порядком заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Відповідно до п. 2.3 р. ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а саме:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України Про правовий статус осіб, зниклих безвісти;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Як вбачається з оскаржуваного рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 31.05.10.2024 № 82 та відзивів відповідачів, єдиною підставою для відмови у призначенні позивачці пенсії у зв`язку із втратою годувальника є непідтвердження факту визнання її інвалідом з дитинства до 18 років.

Оцінюючи такі підстави суд враховує, що згідно з п. 2.18 Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

З матеріалів справи видно, що визнання ОСОБА_1 дитиною-інвалідом до досягнення 18 років підтверджується актом огляду МСЕК серії 10 ААА № 705054 від 12.01.2012 та висновками про час настання інвалідності від 15.12.2023 № 1270/03-02/01 та від 19.09.2024 № 1487/03-02/01.

Отже, факт визнання позивачки особою з інвалідністю з дитинства до досягнення 18 років доводиться сукупністю належних й допустимих доказів. Окрім цього, акт огляду МСЕК та висновки щодо часу настання інвалідності, які містять відповідні відомості, свідчать про відповідність позивачки вимогам для отримання статусу інваліда з дитинства.

Відтак доводи відповідачів щодо непідтвердження вказаного факту є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи, що відмова у призначенні позивачці пенсії у зв`язку із втратою годувальника виразилась у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, то суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачки буде визнання протиправним та скасування рішення від 31.05.10.2024 № 82.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, то суд виходить з наступного.

Порядком № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії після спливу 12 місяців з дня смерті годувальника, а тому набула права на призначення пенсії з 24.05.2024 з дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відповідною заявою, за наслідками розгляду якої було прийнято рішення про відмову у призначення пенсії.

Отже, позовні вимоги в цій частині також визнаються судом підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд погоджується з необхідністю покладення обов`язку з призначення позивачці пенсії саме на пенсійний орган за місцем проживання заявниці та місцем її звернення за призначенн пенсії.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а будь-яких інших судових витрат у справі не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 31.05.2024 № 82 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 24.05.2024.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Кучер Ганна Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Пилипа Орлика, буд. 12, офіс 307, м. Козятин, Хмільницький район, Вінницька область, 22100);

3) відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (, місцезнаходження: вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003);

4) відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне судове рішення складено 29.11.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович