Справа № 200/5395/24
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Справа№200/5395/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 599 від 30.07.2024, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 599 від 30.07.2024, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Донецьким апеляційним судом на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у адміністративній справі № 200/1168/24 складено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024. Позивачка зверталась до органів Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки. За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізький області. Однак, їй було відмовлено у такому перерахунку. Вважаючи відмову у такому перерахунку протиправною, позивачка звернулась до суду із даним позовом, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 599 від 30 липня 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08 липня 2024 року № 3.11-16/34/24, починаючи з 01.01.2024 року, та, відповідно до вимог п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25 листопада 2005 року (зі змінами), передати для виплати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 перераховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08 липня 2024 року № 3.11-16/34/24, починаючи з 01.01.2024.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду надано відзив на позов. Так, в обґрунтування незгоди відповідач зазначив, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, на 2024 рік не змінився, відповідно і не змінився розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, тому підстави для здійснення позивачці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до оновленої довідки відсутні. Тому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також було надано відзив на позов, у якому останній зазначив, що з 01.01.2024 не відбулося зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Таким чином, відсутні підстави для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання позивачки. Також представник відповідача зазначив, що не є належним відповідачем у даній справі, тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою від 12 серпня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 599 від 30.07.2024, зобов`язання вчинити певні дії, та відкрив провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 головуючим суддею визначено Голуб В.А.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі дію воєнного стану продовжено та на момент винесення рішення суду він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у адміністративній справі № 200/1168/24 Донецьким апеляційним судом складена довідка від 08.07.2024 № 3.11-16/34/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом на 01.01.2024.

Згідно з цією довідкою розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 249 810, 00 грн, у т.ч. посадовий оклад 166 540, 00 грн, доплата за вислугу років (50 %) 83 270, 00 грн.

23 липня 2024 року позивачка звернулась через територіальний орган Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2024 на підставі вказаної довідки.

За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду було прийнято рішення від 30 липня 2024 року № 599, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. В зазначеному рішенні вказано, що у 2024 році відповідно до статті 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2024 року в розмірі 2 102 гривні, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024 не відбулося. За таких обставин прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачка звернулась до суду для захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 142 Закону № 1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється Законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII, згідно з якою суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах другій, третій статті 135 Закону № 1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом № 1402-VIII закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України від 15.07.1999 № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі Закон України від 15.07.1999 № 966-XIV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

У змісті наведеної норми Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно, Законом України від 15.07.1999 № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому, судді Законом України від 15.07.1999 № 966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість, відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - становить 2 270 гривень, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2 102 гривні. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - становить 3 028 гривні, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2 102 гривні.

Слід зазначити, що зміни до Закону № 1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон України від 15.07.1999 № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Аналогічні висновки щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) сформовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі № 400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі № 360/503/21.

Суд зазначає, що відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, статті 14 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Більш того, суд враховує, що правові норми Порядку № 7-2 та Порядку № 22-1 не наділяють повноваженнями територіальні органи Пенсійного фонду України на ревізування складових довідки про розмір суддівської винагороди для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зазначене свідчить, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30 липня 2024 року № 599 щодо відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 № 3.11-16/34/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на обставини того, що розгляд заяви позивачки здійснювався саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08 липня 2024 року № 3.11-16/34/2024, починаючи з 01.01.2024.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передати для виплати Головному управлінню Пенсійного фонду України Донецької області, адже на переконання суду, права позивачки в цій частині не порушені. Обставини справи жодним чином не свідчать про те, що відповідач буде ухилятися від виконання вказаних дій.

Крім того, з метою повного та всебічного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 перераховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08 липня 2024 року № 3.11-16/34/2024, починаючи з 01.01.2024, адже саме на обліку у вказаного територіального пенсійного органу перебуває позивачка.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. Втім, при зверненні до суду позивачка мала сплатити 968, 96 грн (1 211, 20 * 0. 8), адже позов був поданий в електронній формі.

Таким чином, сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 900, 00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивачки, адже саме вказаним органом було відмовлено у перерахунку пенсії, чим і порушено її права.

Щодо надміру сплаченого судового збору у розмірі 242, 24 грн., суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення № 599 від 30.07.2024, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 599 від 30 липня 2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08 липня 2024 року № 3.11-16/34/2024, починаючи з 01.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 перераховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08 липня 2024 року № 3.11-16/34/2024, починаючи з 01.01.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судовий збір у розмірі 900 (дев`ятсот) грн 00 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 листопада 2024 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб