Справа № 160/21572/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняФіліпенко А.С.
представник позивача: представник відповідача: Сидоров Ю.В. Пеклуха А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
09.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №729/32-00-07-03-19 від 18.07.2024 року за формою «В1», яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 3 623 312,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 811 656,00 грн.
13.08.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
29.08.2024 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що позивачем не надало жодного документу (документи), які мають підтверджувати використання товарно-матеріальних цінностей, виконаних робіт, послуг, на які контрагентами оформлено первинні документи, не надано акти списання, в які ввійшли дані товари та якими бухгалтерськими проводками відображено дані операції; журнали-ордери, обігово-сальдові відомості, бухгалтерські довідки, (регістри бухгалтерського обліку до яких перенесено інформацію з первинних документів) щодо відображення господарських операцій; зведені бухгалтерські документи (регістри бухгалтерського обліку: журнали ордери, обігово-сальдові відомості по бухгалтерським рахункам, бухгалтерські довідки, інші бухгалтерські документи (регістри бухгалтерського обліку до яких перенесено інформацію з первинних документів), які використовує/застосовує ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ». Також відповідач зауважив, що встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з`ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. Підсумовуючи відповідач зауважив, що факти, встановлені в рамках перевірки, свідчать про неможливість підтвердити достовірність формування податкового кредиту з ПДВ під час декларування фінансово-господарських взаємовідносин ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» зі своїми контрагентами. За відсутності факту підтвердження надання послуг, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
11.09.2024 року Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив.
02.10.2024 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із додатковими поясненнями.
У вказаних поясненнях відповідач зазначив, що суб`єкти господарювання, які зареєстрували податкові накладні з номенклатурою роботи/послуги для ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ», не є виконавцями робіт/надавачами послуг, у зв`язку відсутністю дозвільних документів для виконання робіт, з недостатньою чисельністю власних та/або залучених трудових та матеріальних ресурсів, основних засобів і виробничих потужностей, та ознакою ризиковості; діяльність суб`єктів господарювання не має на меті отримання прибутку, сплату податків та відсутня економічна доцільність укладених угод і господарської діяльності в цілому. Також відповідач зазначив, що надані позивачем до суду первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій містять неточності та з певних документів не можливо встановити відомості, які містяться в таких документах.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Станом на час розгляду справи Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» знаходиться на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Перевіркою встановленні таке порушення Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ»:
- п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, з урахуванням п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту у травні 2023 року на загальну суму ПДВ 9 523 734,00 грн.;
Вищезазначене призвело до порушення п.200.1, абз.«б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у травні 2023 року на 9 523 734,00 грн.
На підставі висновків акту перевірки №305/32-00-07-03-14/24432974 від 03.04.2024 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято податкове повідомлення-рішення №386/32-00-07-03-18 від 30.04.2024 року, за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на суму 9 523 734,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 761 867,00 грн.
20.05.2024 року Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» звернулось до Державної податкової служби України із скаргою на податкове повідомлення-рішення №386/32-00-07-03-18 від 30.04.2024 року.
За наслідками розгляду скарги Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято нове податкове повідомлення-рішення №729/32-00-07-03-19 від 18.07.2024 року за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на суму 3 623 312,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 811 656,00 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
В силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість включає наступне.
Встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, такі як: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Встановлення спеціальної правосуб`єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
Встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
Встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. А наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Згідно з умовами вказаного договору організація та забезпечення ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» як виконавцем супроводження та охорони продукції ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» як замовника, що поставляється залізницею, від місця навантаження (станція Кривий Ріг, Кривий Ріг Головний ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») до прибуття вагонів до станція призначення або в зворотньому напрямку: «Миколаїв Вантажний»; «Одеса порт»; «Чорноморська»; «Роя»; «Велико - Анадоль»; «Вадул - Сірет»; «Бережесть»; «Мостиська 2»; «Ізов»; «Медика»; «Нижньодніпровськ»; «Миколаїв Вантажний Перевалка»; «Славкув ПКП» через Ізов (Польша); «Дорнешти», (прикордонній перехід Румунії); «Матевце (Словаччина), прикордонний перехід Ужгород - Експорт; «Нікополь», та видача її представнику «Замовника».
Згідно з умовами вказаного договору ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» як замовник доручає, ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» як виконавець зобов`язується надати послуги з охорони об`єктів охорони, в тому числі виконувати комплекс заходів власними силами і засобами, необхідними для збереження цілісності об`єкта охорони, а також з використанням технічних засобів охорони і комплексних систем безпеки замовника в період часу і на умовах, визначених цим договором та у відповідності до обсягу робіт.
Виконання зазначених договорів підтверджується: рахунком на оплату №64 від 16.03.2023 року на загальну суму 419978,40 грн., актом надання послуг №64 від 16.03.2023р. на загальну суму 419978,40 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №223 від 23.02.2023р., №225 від 23.02.2023р., №227 від 23.02.2023р., №228 від 23.02.2023р., №230 від 23.02.2023р., №231 від 24.02.2023р., №232 від 24.02.2023р.; рахунком на оплату №63 від 16.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №63 від 16.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №214 від 21.02.2023р., №217 від 21.02.2023р., №218 від 22.02.2023р., №220 від 22.02.2023р., №224 від 23.02.2023р., №226 від 23.02.2023р.; рахунком на оплату №68 від 16.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №68 від 16.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №256 від 03.03.2023р., №257 від 03.03.2023р., №258 від 04.03.2023р.; №259від 04.03.2023р., №260 від 04.03.2023р., №262 від 04.03.2023р., №263 від 04.03.2023р., №266 від 04.03.2023р.; рахунком на оплату №84 від 03.04.2023р. на загальну суму 438840,00 грн., актом надання послуг №84 від 03.04.2023 року на загальну суму 438840,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №261 від 04.03.2023р., №264 від 04.03.2023р., №265 від 04.03.2023р.; №267 від 05.03.2023р., №270 від 05.03.2023р., №271 від 05.03.2023р., №273 від 05.03.2023р., №275 від 05.03.2023р., №276 від 05.03.2023р.; рахунком на оплату №57 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №57 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №186 від 14.02.2023р., №188 від 14.02.2023р., №189 від 14.02.2023р., №190 від 15.02.2023р., №191 від 15.02.2023р., №192 від 15.02.2023р., №196 від 16.02.2023р., №198 від 16.02.2023р., №204 від 17.02.2023р.; рахунком на оплату №62 від 16.03.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №62 від 16.03.2023 року на загальну суму 425463,84,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №211 від 19.02.2023р., №216 від 21.02.2023р., №219 від 22.02.2023р., №229 від 23.02.2023р., №233 від 24.02.2023р., №234 від 25.02.2023р., №235 від 27.02.2023р.; рахунком на оплату №85 від 03.04.2023р. на загальну суму 445177,10 грн., актом надання послуг №85 від 03.04.2023 року на загальну суму 445177,10 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №268 від 04.03.2023р., №269 від 05.03.2023р., №272 від 05.03.2023р., №274 від 05.03.2023р., №277 від 06.03.2023р., №278 від 05.03.2023р., №279 від 06.03.2023р., №280 від 06.03.2023р.; рахунком на оплату №65 від 16.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №65 від 16.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №236 від 28.02.2023р., №237 від 28.02.2023р., №238 від 01.03.2023р., №239 від 01.03.2023р., №240 від 01.03.2023р., №241 від 01.03.2023р., №242 від 02.03.2023р., №243 від 02.03.2023р.; рахунком на оплату №58 від 15.03.2023р. на загальну суму 425463,847 грн., актом надання послуг №58 від 15.03.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №194 від 15.02.2023р., №195 від 16.02.2023р., №199 від 16.02.2023р., №201 від 17.02.2023р., №210 від 19.02.2023р.; рахунком на оплату №59 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №59 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №207 від 18.02.2023р., №209 від 19.02.2023р., №212 від 19.02.2023р., №213 від 20.02.2023р., №215 від 21.02.2023р., №222 від 22.02.2023р.; рахунком на оплату №61 від 16.03.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №61 від 16.03.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №197 від 16.02.2023р., №200 від 17.02.2023р., №202 від 17.02.2023р., №203 від 17.02.2023р., №205 від 17.02.2023р., №206 від 18.02.2023р., №208 від 18.02.2023р., №221 від 22.02.2023р.; рахунком на оплату №54 від 15.03.2023р. на загальну суму 422280,00 грн., актом надання послуг №54 від 15.03.2023 року на загальну суму 422280,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №150 від 07.02.2023р., №154 від 08.02.2023р., №157 від 08.02.2023р., №158 від 09.02.2023р., №161 від 09.02.2023р., №168 від 11.02.2023р., №174 від 11.02.2023р., №193 від 15.02.2023р.; рахунком на оплату №56 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №56 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №175 від 13.02.2023р., №176 від 11.02.2023р., №179 від 12.02.2023р., № 180 від 12.02.2023р., №181 від 12.02.2023р., №182 від 13.02.2023р., №183 від 13.02.2023р., №184 від 14.02.2023р., №187 від 14.02.2023р.; рахунком на оплату №66 від 16.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №66 від 16.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №244 від 02.03.2023р., №246 від 02.03.2023р., №249 від 03.03.2023р., №253 від 03.03.2023р., №254 від 03.03.2023р., №255 від 03.03.2023р.; рахунком на оплату №67 від 16.03.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №67 від 16.03.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №245 від 02.03.2023р., №247 від 02.03.2023р., №248 від 02.03.2023р., №250 від 02.03.2023р., №251 від 03.03.2023р., №252 від 03.03.2023р.; рахунком на оплату №60 від 16.03.2023р. на загальну суму 447120,00 грн., актом надання послуг №60 від 16.03.2023 року на загальну суму 447120,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №135 від 06.02.2023р., №138 від 06.02.2023р., №144 від 07.02.2023р., №149 від 07.02.2023р.; рахунком на оплату №49 від 15.03.2023р. на загальну суму 447120,72 грн., актом надання послуг №49 від 16.03.2023 року на загальну суму 447120,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №108 від 02.02.2023р., №113 від 03.02.2023р., №115 від 03.02.2023р., №120 від 04.02.2023р.; рахунком на оплату №33 від 20.02.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №33 від 20.02.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №111 від 02.02.2023р., №112 від 03.02.2023р., №114 від 03.02.2023р., №116 від 03.02.2023р., №118 від 04.02.2023р., №123 від 04.02.2023р.; рахунком на оплату №47 від 15.03.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №47 від 15.03.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №75 від 24.01.2023р., №76 від 24.01.2023р., №77 від 25.01.2023р., №80 від 25.01.2023р., №81 від 25.01.2023р., №82 від 26.01.2023р., №83 від 26.01.2023р., №86 від 26.01.2023р., №87 від 26.01.2023р.; рахунком на оплату №50 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №50 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №117 від 04.02.2023р., №121 від 04.02.2023р., №124 від 04.02.2023р., №125 від 05.02.2023р., №130 від 05.02.2023р.; рахунком на оплату №19 від 31.01.2023р. на загальну суму 447120,00 грн., актом надання послуг №19 від 31.01.2023 року на загальну суму 447120,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №5 від 04.01.2023р., №6 від 05.01.2023р., №7 від 05.01.2023р., №8 від 06.01.2023р., №9 від 06.01.2023р.; рахунком на оплату №105 від 23.05.2023р. на загальну суму 163784,16 грн., актом надання послуг №105 від 31.05.2023 року на загальну суму 163784,16 грн., листом візування до акту наданих послуг у травні 2023 року 3 особи; рахунком на оплату №104 від 23.05.2023р. на загальну суму 6415150,56 грн., актом надання послуг №104 від 31.05.2023 року на загальну суму 6715150,56 грн., листом візування до акту наданих послуг у травні 2023 року 123 особи; рахунком на оплату №55 від 15.03.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №55 від 15.03.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №162 від 10.02.2023р., №163 від 10.02.2023р., №164 від 10.02.2023р., №166 від 10.02.2023р., №169 від 11.02.2023р., №171 від 11.02.2023р., №172 від 11.01.2023р., №173 від 11.02.2023р., №177 від 11.02.2023р., №178 від 12.02.2023р.; рахунком на оплату №20 від 31.01.2023р. на загальну суму 445177,10 грн., актом надання послуг №20 від 31.01.2023 року на загальну суму 445177,10 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №13 від 09.01.2023р., №14 від 10.01.2023р., №15 від 11.01.2023р., №16 від 11.01.2023р.; рахунком на оплату №44 від 28.02.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №44 від 28.02.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №102 від 01.02.2023р., №103 від 01.02.2023р., №106 від 02.02.2023р., №107 від 02.02.2023р., №109 від 02.02.2023р., №110 від 02.02.2023р.; рахунком на оплату №90 від 03.04.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №90 від 03.04.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №323 від 12.03.2023р., №325 від 13.03.2023р., №326 від 13.03.2023р., №328 від 13.03.2023р., №329 від 13.03.2023р., №332 від 13.03.2023р., №334 від 14.03.2023р., №335 від 14.03.2023р.; рахунком на оплату №87 від 03.04.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №87 від 03.04.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №294 від 08.03.2023р., №295 від 08.03.2023р., №297 від 08.03.2023р., №298 від 08.03.2023р., №299 від 09.03.2023р., №302 від 09.03.2023р., №303 від 09.03.2023р.; рахунком на оплату №91 від 03.04.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №91 від 03.04.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №327 від 13.03.2023р., №331 від 14.03.2023р., №338 від 14.03.2023р., №339 від 15.03.2023р., №344 від 15.03.2023р., №350 від 16.03.2023р., №353 від 16.03.2023р.; рахунком на оплату №89 від 03.04.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №89 від 03.04.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №314 від 11.03.2023р., №316 від 11.03.2023р., №318 від 11.03.2023р., №319 від 12.03.2023р., №320 від 12.03.2023р., №322 від 12.03.2023р.; рахунком на оплату №92 від 03.04.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №92 від 03.04.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №333 від 14.03.2023р., №336 від 14.03.2023р., №337 від 14.03.2023р., №340 від 15.03.2023р., №341 від 15.03.2023р., №342 від 15.03.2023р., №343 від 15.03.2023р., №346 від 15.03.2023р.; рахунком на оплату №86 від 03.04.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №86 від 03.04.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №281 від 06.03.2023р., №283 від 06.03.2023р., №284 від 06.03.2023р., №285 від 07.03.2023р., №286 від 06.03.2023р., №289 від 07.03.2023р., №296 від 08.03.2023р., №300 від 09.03.2023р.
Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «ЗЕРНОВА ТРАНПОРТНА КОМПАНІЯ» як орендодавець передає, а ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» як орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах оренди рухомий склад залізничні вагони-цистерни.
Виконання зазначеного договору підтверджується: рахунком на оплату №204 від 28.02.2023р. на загальну суму 1042497,00 грн. (компенсація за проведення промивочно-пропарювальних робіт цистерн №№51231330, 51234417, 51234524, 51241578, 57331803, 57339376, 57340911, 58647504, 58647637, 58647744), актом надання послуг №219 від 30.04.2023р. на загальну суму 1042497,00 грн. (компенсація за проведення промивочно-пропарювальних робіт цистерн №№51231330, 51234417, 51234524, 51241578, 57331803, 57339376, 57340911, 58647504, 58647637, 58647744), рахунком на оплату №584 від 30.04.2023р. на загальну суму 260400,00 грн. (оренда залізничного рухомого складу), актом надання послуг №585 від 30.04.2023р., на загальну суму 260400,00 грн. (оренда залізничного рухомого складу), додатком до акту №585 від 30.04.2023р.; рахунком на оплату №521 від 30.04.2023р. на загальну суму 252000,00 грн. (оренда залізничного рухомого складу), актом надання послуг №524 від 30.04.2023р., на загальну суму 252000,00 грн. (оренда залізничного рухомого складу), додатком до акту №524 від 30.04.2023р.; рахунком на оплату №51 від 30.04.2023р. на загальну суму 260400,00 грн. (оренда залізничного рухомого складу), актом надання послуг №43 від 30.04.2023р., на загальну суму 260400,00 грн. (оренда залізничного рухомого складу), додатком до акту №43 від 30.04.2023р.
Згідно з умовами вказаного договору ПП «ПРОНЕТ» як виконавець зобов`язується за завданням ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» як замовника надавати послуги з обслуговування комплексної системи охоронного відеоспостереження і системи охорони периметра підприємства згідно технічного завдання, а замовник зобов`язується вчасно приймати й оплачувати послуги на умовах даного договору.
Зі змісту акта перевірки встановлено, що обставини порушень позивачем податкового законодавства, сформовані виключно на підставі зібраної податкової інформації.
При цьому, суд вказує, що в акті перевірки контролюючим органом не надано оцінку господарським взаємовідносинам позивача з його контрагентами на підставі наданої до перевірки первинної документації та документів бухгалтерського та податкового обліку.
Суд звертає увагу, що сама по собі податкова інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Суд наголошує на недопустимості такого підходу податкового органу до оцінки правомірності формування позивачем податкового кредиту, оскільки отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією.
Крім того, суд зауважує, що отримання податковим органом податкової інформації, у яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону. Зібрана податкова інформація щодо контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.
Суд встановив, що позивачем було надано документи, які дають можливість дійти висновку про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій та існування зв`язку між фактом придбання товарів (робіт, послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та доказами на підтвердження отримання позивачем робіт.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій з контрагентами позивача, суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме документам первинного бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:
- 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу;
- 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;
- 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;
- 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Згідно з пункту 198.1, статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно п.200.1, 200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, відповідно до якого первинні документи це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судом були досліджені первинні документи, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, які були складені на підставі договорів із зазначеним вище контрагентами позивача, та встановлено, що вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю позивача, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки стосовно виконання умов досліджуваних договорів, необґрунтованими, оскільки правомірність формування податкового кредиту по вказаним контрагентам підтверджується долученими до матеріалів справи первинними документами.
На думку суду, надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують, що господарські операції, які є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулись.
Так, рух активів при здійсненні вище вказаних операцій підтверджується первинними документами, а саме: укладеними договорами, документами податкового обліку, актами виконаних робіт, рахунками на оплату, копії яких долучені до матеріалів справи та були досліджені судом.
При цьому суд звертає увагу, що відповідач в акті перевірки фактично не заперечує, що до руху активів або зміни структури активів та зобов`язань, також призвело перерахування грошових коштів на користь контрагентів позивача, у якості оплати за поставлені товарно-матеріальні цінності та виконані роботи.
Отже вказані обставини не є спірними в даному випадку, а тому судом такі обставини не встановлювались та не досліджувались.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Крім цього щодо первинних документів суд також вважає за необхідне зазначити наступне.
Вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Крім цього, відповідно до п.2 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 (далі Порядок №727, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), акт документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати; довідка документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п.2 Розділу ІІ Порядку №727 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, а також платниками податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) або їх законними представниками (у разі наявності).
Згідно з п. 5 Розділу ІІ Порядку №727 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Всупереч зазначеній вище нормі, податковий орган досліджував дійсність правочинів, тобто фактично контролював дотримання платником податків цивільного законодавства, проте у матеріалах справи відсутні докази на предмет визнання недійсними в установленому порядку договорів та порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних. Водночас зібраними у справі доказами підтверджуються господарські операції позивача, а відтак спростовуються висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.
Крім того, суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, акти виконаних робіт, рахунки, тощо), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.
При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2023 року у справі №360/1283/20, та від 03.03.2023 року у справі №804/644/16.
Суд вважає за необхідне зазначити, що жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Тобто, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Аналогічний правовий висновок містяться в постанові Верховного Суду від 16.05.2023 року у справі №805/1357/16-а.
Тож, допущені контрагентом порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідальність щодо нього та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.
Суд звертає увагу, що принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України. Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
У відповідності до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Суд зазначає, що висновки контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Крім того, суд вказує, що контролюючим органом не було проведено контрольних заходів щодо контрагентівпостачальників позивача та дослідження їх первинних документів, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.05.2023 року у справі №810/1052/15.
Так само не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання взятих на себе зобов`язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.
Отже, суд доходить наступних висновків, що по-перше, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, не є обов`язковим свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, які є підставами формування бухгалтерського обліку.
По-друге, суд вказує, що сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.
При цьому, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на спростування реальності господарських операцій, зокрема, не долучено до матеріалів перевірки жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду відносно контрагента позивача, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення спірних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) позивача та наміру одержати економічний ефект. Податкова ж інформація щодо контрагентів позивача не може слугувати підставою для відмови позивачу в отриманні податкової вигоди за відсутності доведення податковим органом недобросовісних узгоджених дій сторін господарської операції або обізнаності платника податку із податковими зловживаннями контрагентів.
Разом з тим, зазначені обставини, які фактично носять характер припущень з боку контролюючого органу, недостатньо, щоб стверджувати про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.12.2019 року у справі №814/1439/17 та від 26.01.2023 року у справі №280/5647/19.
В контексті наведеного суд зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, позивачем надано належно оформлені первинні документи та інші документи, складені в межах вчинених господарських операцій, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій та використання їх в межах господарської діяльності позивача, що є підставою для формування платником податкового обліку.
В свою чергу, викладені відповідачем аргументи є недостатніми, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податків в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати, саме, для цієї особи.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
У пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" ЄСПЛ зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 74 КАС України. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.
Контролюючим органом не подано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентом не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.
Отже, позивач як платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату, лише, ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.
Щодо доводів відповідача про наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд зазначає, що порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Самі ж протоколи допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування до винесення вироку в рамках кримінального провадження не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.
Аналогічні правові висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема у постановах від 06.08.2019 року по справі №520/8681/18 та від 03.10.2023 року по справі №280/3836/22.
Крім того суд зауважує, що відповідно до правової позиції, викладеної постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом. Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.
Таким чином, посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача не може бути прийнято до уваги судом, оскільки відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, такого доказу як вирок надано до суду не було.
Відтак, відповідачем не доведено правомірність висновків про завищення позивачем від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) в розмірі 3 623 312,00 грн. та, як наслідок, застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 811 656,00 грн.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з вимогами частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, враховуючи вищевказані норми, суд вказує на наступне.
Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Потенційний обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.
Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень відповідача також означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №810/3212/16.
Під час перевірки правомірності оскаржуваного рішення суд враховує, чи прийняте воно з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.
Отже, за сукупності вказаних обставин висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 24 224,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №729/32-00-07-03-19 від 18.07.2024 року за формою «В1», яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 3 623 312,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 811 656,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 листопада 2024 року, згідно з вимогами ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський