Справа № 260/7974/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 листопада 2024 року

м. Київ

справа №260/7974/21

адміністративне провадження №К/990/21608/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про передачу на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справи № 260/7974/21 за його позовом до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 грудня 2021 року №127-ТО.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року до 13 жовтня 2022 року в розмірі 104 926,45 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року виправлено описку, допущену в пункті 2 резолютивної частини рішення від 13 жовтня 2022 року, а саме: помилково вказане найменування Державного агентства меліорації та рибного господарства виправлено на правильне Державне агентство меліорації та рибного господарства України; виправлено описку, допущену в пункті 4 резолютивної частини рішення від 13 жовтня 2022 року виклавши його в такій редакції: «Стягнути на користь ОСОБА_1 із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року в розмірі 304 786,15 грн».

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року стягнуто солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року».

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2023 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано в частині зміни рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року, а справу в цій частині передано на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У іншій частині постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року».

Відповідач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

10 вересня 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання позивача, в якому просить вирішити питання про передачу справи на розгляд палати Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, до якого входить колегія, яка розглядає цю справу, на підставі частини першої статті 346 КАС України.

У обґрунтування заявленого клопотання вказував на безпідставність посилання Державного агентства меліорації та рибного господарства України на постанову Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №521/1892/18 з огляду не нерелевантність висновків і обставин цієї справи. Також вважає безпідставним посилання у касаційній скарзі як на підставу скасування оскаржуваної постанови на незалучення до участі у справі діючого керівника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, а тим самим порушення його права.

Вважає аргументи відповідача такими, що не є підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції в розумінні статті 351 КАС України, оскільки не спростовують висновків по суті правильно прийнятого рішення про скасування наказу №127-ТО, так як у спірних правовідносинах відсутня кваліфікуюча ознака вчиненого дисциплінарного проступку, що у свою чергу виключає можливість застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби відповідно до вимог частини п`ятої статті 66 Закону України «Про державну службу».

16 вересня 2024 року від позивача надійшло клопотання про передачу справи на розгляд палати Касаційного адміністративного суду, до якого входить колегія, яка розглядає дану справу, посилаючись на те, що у встановлений Верховним Судом строк касатор не сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у справі № 260/7974/21.

06 листопада 2024 року позивач втретє подав клопотання про передачу справи на розгляд палати Касаційного адміністративного суду, до якого входить колегія, яка розглядає дану справу. У такому клопотанні звертає увагу на отриману з державних реєстрів інформацію, яка підтверджує безперервність і повноту його трудового стажу у період з липня 2019 року по грудень 2021 року в Управлінні Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області, як і виплачену заробітну плату та сплачені податки і збори.

В державних реєстрах, ресурсах та системах міститься інформація, яка на переконання заявника, спростовує твердження відповідача про припинення (шляхом злиття, приєднання, поділу або перетворення) територіального органу Держрибагентства за кодом . Також відсутні відомості про закриття/скорочення відокремленого підрозділу та зміну виду економічної діяльності.

Крім того, у всіх цих поданих заявах позивач висловлював прохання вирішити питання про передачу справи на розгляд палати Касаційного адміністративного суду у разі відмови у задоволенні клопотань про закриття касаційного провадження та залишення касаційної скарги без розгляду.

Дослідивши наведені у клопотаннях доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В окремих випадках, відповідно до частини першої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

Згідно з частиною першою статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Ураховуючи наведені норми, проаналізувавши подані позивачем заяви, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені у них мотиви не є такими, що в розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для передачі справи № 260/7974/21 на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд палати Касаційного адміністративного суду, до якого входить колегія, яка розглядає цю справу, задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 345, 346, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про передачу справи № 260/7974/21 на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

В.Е. Мацедонська