Справа № 500/4364/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4364/24

20 листопада 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Свидніцька В.О.

представника позивача Щербатюк О.Д.

представника відповідача Федорів Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 24.01.2024 №5 (форми «С»).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.05.2022 ФОП ОСОБА_1 уклав із нерезидентом-фірмою «C.Freiberg Bau-Management Gmbx» (Німеччина) контракт №05/05/22 на купівлю автомобіля MAN 26/400TGS, дата випуску 05.12.2012, загальною вартістю - 52000 євро. Вказує, що предмет даного контракту - імпорт товарів «Сідельний тягач» та, відповідно, до проформи - рахунку від 05.05.2022 транспортний засіб MAN 26/400TGS, колір blau, VIN код № НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , дата випуску 05.12.2012. Зазначає, що відповідно до умов контракту, загальна вартість контракту становить 52000 євро, ціна товару визначається в євро і вказується у проформі-інвойсі Продавця (Розділ 3 Контракту). У представленому контракті №05/05/22 від 05.05.2022 у п.4 (Умови розрахунків) зазначено, що оплата товару здійснюється простим банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця. Комісія за відправлення платежу здійснюється за рахунок покупця. Умови оплати вказуються в проформі-інвойсі, розрахунки проводяться згідно проформи-інвойсу. Умови поставки: FCA Вайсендельс (Німеччина). Термін дії контракту з дня його підписання до 31.12.2023. Позивач вказує, що 13.05.2022 на виконання умов вказаного контракту ОСОБА_1 перерахував «C.Freiberg Bau-Management Gmbx» кошти в сумі 52000 євро. Згідно митної декларації №UA209060/2022/002474 від 21.06.2022, ОСОБА_1 здійснив митне оформлення транспортного засобу MAN 26.400TGS, номер кузова НОМЕР_1 , дата випуску 2012, дата першої реєстрації 05.12.2012. 01.07.2022 транспортний засіб MAN 26.400TGS, номер кузова НОМЕР_1 , 2012 року випуску, зареєстровано за ОСОБА_1 у ТСЦ 6841. Отже, позивач зауважує, що у даному випадку поставка (21.06.2022) товару (транспортного засобу MAN 26.400TGS, номер кузова НОМЕР_1 , дата випуску 2012 р., дата першої реєстрації 05.12.2012) була здійснена позивачем у зазначений у договорі строк (90 днів), не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку (180 днів) розрахунків з дня здійснення авансового платежу (13.05.2022), що свідчить, на думку позивача, про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень вимог пункту 1, пункту 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та пункту 14-2 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Просить врахувати, що граничний строк проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів встановлений законодавчим актом та відноситься до строків, контроль за дотриманням яких покладається на контролюючі органи. Вважає, що такий строк відповідно до пункту 102.9 статті 102 ПК України (дана норам діяла до 01.08.2023 та виключена на підставі Закону №3219-IX від 30.06.2023) зупиняється на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, але за виключенням випадків передбачених ПК України.

Ухвалою суду від 16.07.2024 позовну заяву залишено без руху, та у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03.09.2024 о 10:00 год.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. На думку представника відповідача, у контролюючого органу виникли підстави, визначені п.п. 78.1.1 п.78 ст. 78 Податкового кодексу України для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, оскільки надійшла інформація від ДПС України про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків. Просить врахувати, що за період, охоплений перевіркою, встановлено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, а саме: пункту 1, пункту 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та пункту 14 2 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному імпортному контракту №05/05/22 від 05.05.2022 року, а саме: валюта була перерахована на рахунок компанії - нерезидента «C.Freiberg Bau-Management Gmbx» (Німеччина) 13 травня 2022 року в сумі 52000 євро. Ввезення транспортного засобу MAN 26/4000TGS, дата випуску 05.12.2012 станом на 11 грудня 2023 року (дата завершення перевірки) не відбулось. Вважає, що у зв`язку з виявленими контролюючим органом у ході перевірки порушеннями податкового законодавства на підставі акта перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області від 14.12.2023 №11016/19-00-24-05/300681572, контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.01.2024 №5, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 1899950,00 грн. за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

03.09.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерві до 12.09.2024 о 09:00 год.

12.09.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 23.09.2024 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 23.09.2024 постановлено відкласти підготовче засідання у справі на 30.09.2024 о 10:00 год.

30.09.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 14.10.2024 о 14:30 год.

14.10.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерві до 18.10.2024 о 10:00 год.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Вказує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 05.07.2022 за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб, MAN 26/400ТGS, номер кузоваWMA26SZZ7DP041844, дата випуску. Однак, зауважує, що реєстрація права власності на транспортні засоби не є придбанням, а є лише засвідченням/констатацією факту, що таке придбання/набуття права власності новим власником не відбулось.

18.10.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 29.10.2024 о 10:00 год.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що позивач порушив порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті шляхом невиконання сторонами зобов`язання, а саме визначених у контракті №05/05/22 від 05.05.2022 шляхом оформлення належним чином усіх документів.

29.10.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 01.11.2024 о 11:30 год.

01.11.2024 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.11.2024 о 11:30 год.

14.11.2024 у відкритому судовому засіданні постановлено повторити виклик представника позивача на 20.11.2024 о 14:30 год.

20.11.2024 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Тернопільській області, Підволочиська ДПІ, податкова адреса (місце проживання) платника податків: 47800, Тернопільська обл., Тернопільський р-н (Підволочиський район), с. Мислова., основний вид діяльності: (Код ВЕД 62.02) - Консультування з питань інформатизації.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» від 09.11.2023 №3453-ІХ, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.11.2023 №1889-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 », головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Тернопільській області, радником податкової служби І рангу Борук Г.М. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 05.05.2022 №05/05/22 за період з 05.05.2022 по 06.11.2023.

Проведеною перевіркою встановлено порушення пункту 1, пункту 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції» та пункту 14-2 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному контракту №05/05/22 від 05.05.2022 в результаті чого нараховано 1899950,00 грн пені.

В подальшому, 24.01.2024 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення рішення (Форма «С») №5, яким, на підставі акта перевірки №11016/19-00-24-05/ від 14.12.2023, застосовано суму штрафних санкцій (штрафів) та/або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 1899950,00 грн за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпункту 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпункту 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України достатньою мірою розкривається правова підстава для здійснення документальної позапланової перевірки, а саме зокрема, отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків податкового законодавства та не надання платником податків пояснень та документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу.

При цьому, суд вважає, що підставою для призначення позапланової перевірки платника податків може бути отримана контролюючим органом податкова інформація, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо сумніви, які виникли у податкового органу з цього приводу, не усунуті наданими поясненнями з документальним підтвердженням.

Поряд з цим, підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до норм підпункту 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпункту 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон №2473-VIII).

Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (ч. 4 ст. 11 Закону № 2473-VIII).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (ч. 8 ст. 13 Закону № 2473-VIII).

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

Частинами 1-3 ст. 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до абз. 11 пункту 52-1 підрозділу «Перехідні положення» Податкового кодексу України протягом дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Крім того, зміни до положень Закону України «Про валюту і валютні операції» здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону №2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

При цьому, маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляд порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» статтю 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» доповнено пунктом 13 такого змісту: « 13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» від 09.04.2022 № 426».

Тобто, у разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії карантину (COVID- 19), відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до Закону України «Про валюту і валютні операції», проте таких змін внесено не було.

Отже, пеня, передбачена ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого Кабінету Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 240/25642/22, а також постанові Верховного Суду від 29.08.2024 у справі № 280/7416/23.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, пунктом 14-2 Постанови Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (в редакції Постанови від 04.04.2022 № 68) встановлено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів здійснених з 05.04.2022 зменшено з 365 днів до 90 календарних днів. В подальшому граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів здійснених з 05.04.2022 згідно Постанови Національного банку України від 07.06.2022 № 113 становили 120 днів, а згідно Постанови Національного банку України від 07.07.2022 № 142 180 днів.

Отже, у спірному періоді граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів становлять 180 календарних днів.

Крім цього, суд зауважує, що Законом України № 2118-IX від 03.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 69.

Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Проте, як вже було зазначено вище, питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом України «Про валюту і валютні операції». Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону (стаття 3).

Відповідних змін до Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині зупинення перебігу строків не вносилось.

Не зупинялись відповідні строки і нормативними документами Національного банку України, який відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VIII встановлює граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що в періоді, що який перевірявся, платник податків ФОП ОСОБА_1 уклав контракт № 05/05/22 від 05.05.2022, на купівлю автомобіля MAN 26/400TGS, дата випуску 05.12.2012 із нерезидентом-фірмою «C.Freiberg Bau- Management Gmbx» (Німеччина), загальною вартістю - 52000 євро. Банківські реквізити резидента - р/р № НОМЕР_5 АТ «МОТОР - Банк». Умови поставки - FCA - Вайсенфельдс (Німеччина). Директор фірми-нерезидента - Кристоф Фрайберг, умови поставки: FCA Вайсенфельдс (Німеччина). Термін дії контракту з дня його підписання і діє до 31.12.2023.

Предмет даного контракту - імпорт товарів «Сідельний тягач» та, відповідно, до проформи - рахунку від 05.05.2022 транспортний засіб MAN 26/400TGS, колір blau, VIN код № НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , дата випуску 05.12.2012.

Відповідно до умов контракту, загальна вартість контракту становить 52000 євро та ціна товару визначається в євро і вказується у проформі-інвойсі Продавця (Розділ 3 Контракту). У представленому контракті №05/05/22 від 05.05.2022 у п.4 (Умови розрахунків) зазначено, що оплата товару здійснюється простим банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця. Комісія за відправлення платежу здійснюється за рахунок покупця. Умови оплати вказуються в проформі-інвойсі, розрахунки проводяться згідно проформи-інвойсу.

У зв`язку із надходженням інформації ДПС України листом від 02.01.2023 (вх. ГУ ДПС у Тернопільській області №29/7/99-00-05-07-01-07 від 02.01.2023) про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків або строки, визначені у висновках, грошових коштів чи товарів по зовнішньоекономічному контракту №05/05/22 від 05.05.2022 станом на 01.12.2022, де зазначено номер зовнішньоекономічного контракту - №05/05/2022; дата зовнішньоекономічного контракту - 05.05.2022; дата авансового платежу - 13.05.2022; код банку (МФО) - 313009 (АТ «МОТОР - Банк»), ГУ ДПС у Тернопільській області, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог валютного законодавства, на адресу позивача 06.01.2023 направило запит про надання пояснення та документального підтвердження господарських операцій.

То ж, суд вважає, що у контролюючого органу виникли підстави, визначені п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, так як від ДПС України надійшла інформація про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків.

У відповідь на вказаний запит позивач надав відповідь листом №1 від 10.02.2023 та первинні документи щодо документального підтвердження господарських операцій, проведених із нерезидентом, для з`ясування їх реальності та дотримання вимог валютного законодавства, а саме: - контракт №05/05/22 від 05.05.2022; - проформа-рахунок № бн від 05.05.2022; - SWIFT рахунок про перерахування коштів 13.05.2022 в сумі 52000 євро по договору від 05.05.2022 №05/05/22; - виписка з Волочиського відділення АТ «МОТОР - Банк» за рахунком № НОМЕР_5 за період з 11.05.2022 по 13.05.2022.

Зокрема, у листі №1 (вх.№5859/6 від 16.02.2023) позивач вказав, що станом на 10.02.2023 фірмою «C.Freiberg Bau-Management Gmbx» (Німеччина) даний транспортний засіб не поставлений.

При цьому суд враховує, що позивачем на запит контролюючого органу не подані вантажні митні декларації, які підтверджують ввіз товару по контракту ні до проведення перевірки контролюючим органом, ні під час проведення ним документальної позапланової невиїзної перевірки.

Разом з тим, суд вважає, що у відповідності до приписів пп. 73.3.3 ПК України, позивач був зобов`язаний надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження, тим більше, якщо на момент подачі відповіді , позивач уже володів інформацією про перетин товару митного контролю.

В подальшому, Головне управління ДПС у Тернопільській області зверталося до позивача про надання письмових пояснень та документальних підтверджень, щодо завершення господарських операцій по контракту №05/05/22 від 05.05.2022, рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою проживання та адресою фактичного перебування: - 28.07.2023 №14370/6/19-00-24-05-04 (підтверджено поштовим повідомленням від 28.07.2023 №501 про вручення 10.08.2023); - 29.09.2023 №18705/6/19-00-24-05-04 (підтверджено поштовим повідомленням від 29.09.2023 №370 про вручення 04.10.2023), однак, у спірному випадку жодної відповіді від позивача не надходило..

То ж, суд погоджується з доводами представника відповідача з приводу того, що по зовнішньоекономічному імпортному контракту №05/05/22 від 05.05.2022 валютні кошти були перераховані на рахунок компанії «C.Freiberg Bau-Management Gmbx» (Німеччина) 13.05.2022 в сумі 52000 євро, однак ввезення транспортного засобу MAN 26/4000TGS, дата випуску 05.12.2012 станом на 11.12.2023 (дата завершення перевірки) не відбулось. При цьому, суд вважає, що датою виникнення заборгованості по зовнішньоекономічному контракту № 05/05/22 від 05.05.2022 на суму 52 000 євро - з 09.11.2022 (курс НБУ станом на 09.11.2022 - 36,5375 грн./євро) по 06.11.2023.

Суд також зауважує, що у контексті частини п`ятої ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Стосовно посилання представника позивача, про те, що право власності на рухоме та нерухоме майно в Україні реєструється на фізичну особу, а не на фізичну особу - підприємця, суд зазначає наступне.

У цій справі позивач уклав контракт № 05/05/22 від 05.05.2022, на купівлю автомобіля MAN 26/400TGS, дата випуску 05.12.2012 із нерезидентом-фірмою «C.Freiberg BauManagement Gmbx» (Німеччина), загальною вартістю - 52000 євро. Банківські реквізити резидента - р/р № НОМЕР_5 АТ «МОТОР - Банк».

Як вже було зазначено вище, предмет даного контракту - імпорт товарів «Сідельний тягач» та, відповідно, до проформи - рахунку від 05.05.2022 транспортний засіб MAN 26/400TGS, колір blau, VIN код № НОМЕР_1 . номер НОМЕР_2 . дата випуску 05.12.2012.

До матеріалів даної адміністративної справи, позивач надав документ митного оформлення, який оформлений на ОСОБА_1 та який не був наданий на запит контролюючого органу.

Із поданої митної декларації слідує, що остання складена на ОСОБА_1 як на фізичну особу, що не є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності по контракту №05/05/22 від 05.05.2022.

Суд вважає, що зазначений документ, а саме митна декларація, складена на фізичну особу, не може бути врахована судом, як доказ на підтвердження ввезення імпортного товару по контракту № 05/05/22 від 05.05.2022, оскільки сторонами у ньому зазначені ФОП ОСОБА_1 та фірма нерезедент «C.Freiberg BauManagement Gmbx».

Відтак, у сукупності наведених обставин, на думку суду, позивач порушив приписи валютного законодавства та не надав інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.

Таким чином, твердження позивача про відсутність у контролюючого органу підстав для нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є безпідставними.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З урахуванням вищенаведеного правового регулювання, встановлених обставин у справі, суд робить висновок про правомірність та обґрунтованість застосування до позивача пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного суд робить висновок, що відповідач довів правомірність оскарженого рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити поністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 29 листопада 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 /РНОКПП НОМЕР_4 ); відповідач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.