Справа № 480/3789/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Справа № 480/3789/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/789/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1), військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-2) у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2.1.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 100 від 05.03.2024 в частині здійснення утримання з грошового забезпечення та інших видів доходів позивача до повного погашення суми переплати додаткової винагороди за вересень-листопад 2023 року в сумі 154 376, 35 грн.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату позивачу безпідставно утриманих коштів з грошового забезпечення на підставі наказу № 100 від 05.03.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що виплата додаткової винагороди у вересні-листопаді 2023 року здійснювалась на підставі наказів, які є чинними, у встановленому законодавством порядку не скасовувались. Приймались ці накази на підставі рапортів безпосереднього командиру підрозділу та бойових розпоряджень.

Крім того, позивач зауважив на тому, що службовим розслідуванням не було встановлено його прямого умислу у вчиненні незаконних дій, направлених на незаконне збагачення, що полягає в безпідставному заволодінні грошовими коштами або незаконним набуттям права на отримання грошових коштів.

Також ОСОБА_1 звернув увагу на те, що відповідно до приписів статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, а він у період з вересня по листопад 2023 року добросовісно виконував свої військові обов`язки та бойові розпорядження.

Ухвалою суду від 09.05.2024, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/3789/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для поданні заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (а.с. 66-69) військова частина НОМЕР_2 зазначила, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і предметом оскарження у справі є накази командира саме цієї частини. Військова частина НОМЕР_2 є військовою частиною вищого рівні яка лише здійснює фінансування військової частини НОМЕР_1 на підставі прийнятих розпорядчих документів останньої. Тобто, військова частина НОМЕР_2 не порушувала прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим не може бути відповідачем у справі.

З приводу оскаржуваного наказу, відповідач-2 зазначив, що під час перевірки військової частини НОМЕР_1 були встановлені факти зазначення як підстави для виплати додаткової винагороди бойових розпоряджень про переміщення військовослужбовців, за попередні періоди тощо. Водночас, бойових наказів про виконання завдань конкретними військовослужбовцями до перевірки не надавались, що стало підставою для висновків про відсутність права на отримання додаткової винагороди цими військовослужбовцями, зокрема, позивачем.

Військова частина НОМЕР_1 також не погодилась з позовними вимогами, у відзиві (а.с. 88-97) зауважила на тому, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали результати проведеної військовою частиною НОМЕР_2 перевірки фінансових ризиків, зокрема, встановлення факту включення до наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 969 від 01.10.2023, № 1065 від 01.11.2023 та № 1219 від 01.12.2023 як підстави для документального підтвердження права на отримання додаткової винагороди деякими військовослужбовцями, бойових розпоряджень на переміщення військовослужбовців, за попередні періоди тощо.

Враховуючи ненадання наказів командирів про виконання вказаними військовослужбовцями бойових завдань, були зроблені висновки про відсутність у цих військовослужбовців права на отримання додаткової винагороди.

Приймаючи до уваги невиконання позивачем бойових завдань, виконання яких зумовлює виникнення права на отримання додаткової винагороди у вересні-листопаді 2023 року, відповідач-1 вважає оскаржуваний наказ правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 , військовою частиною НОМЕР_2 проведено перевірку правомірності нарахування додаткової грошової винагороди особовому складу управління військової частини НОМЕР_1 , за результатами якої 30.01.2024 складено акт, згідно з яким організацію нарахування додаткових видів грошового забезпечення особовому складу управління військової частини НОМЕР_1 , а саме за участь у виконання бойових завдань у вересні-листопаді 2023 року визнана такою, що не в повній мірі відповідає вимогам наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, доручення Міністра оборони України № 5718/з від 06.03.2023, Порядку документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Також, вказаною перевіркою встановлено здійснення виплат військовослужбовцям, які призвели до виникнення переплат додаткових видів грошового забезпечення на загальну суму 1 782 666, 71 грн., у зв`язку з чим, командиру військової частини НОМЕР_1 рекомендовано привести накази про виплату додаткової винагороди у відповідність до вимог наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, доручення Міністра оборони України № 5718/з від 06.03.2023, Порядку документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

На підставі висновків вказаного акту, 07.02.2024 командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 345, яким, зокрема командира військової частини НОМЕР_1 зобов`язано вжити заходів щодо усунення виявлених фінансових ризиків, провести службове розслідування, встановити винних осіб та притягнути їх до відповідальності.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 92 від 09.02.2024 призначено службове розслідування за фактом виявлених фінансових ризиків. За змістом акту складеного за результатами службового розслідування, начальнику фінансово-економічної служби запропоновано провести утримання з грошового забезпечення та інших видів доходу військовослужбовців сум переплат додаткової винагороди, безпідставно виплаченої у вересні-листопаді 2023 року деяким військовослужбовцям, зокрема, позивачу.

На підставі акту службового розслідування, 05.03.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 100, відповідно до підпункту 2.1.7 пункту 2.1 якого з ОСОБА_1 утримано 154 376, 35 грн. помилково нарахованої додаткової винагороди за вересень-листопад 2023 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197. (далі Порядок № 260)

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання пункту 13 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства України.

Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану врегульована розділом XXXIV Порядку № 260.

Так, згідно з пунктом 2 вказаного розділу (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Пунктом 4 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

На виконання пункту 8 розділу XXXIV Порядку № 260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. (пункт 9 розділу XXXIV)

Тобто, за змістом вказаних норм, додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, виплачується військовослужбовцям у встановлених розмірах за виконання конкретних завдань, перелік яких наведений у пункті 2 розділу XXXIV. Підставою для виплати такої винагороди є наказ, який приймається у разі підтвердження участі військовослужбовця у виконанні відповідних завдань встановленими документами.

У цій справі, доводячи правомірність оскаржуваного наказу, військова частина НОМЕР_1 вказує на те, що ОСОБА_1 безпідставно отримав додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у вересні-листопаді 2023 року, оскільки документи, що підтверджують його участь у виконанні тих завдань, які зумовлюють виникнення права на таку винагороду, відсутні, а вказані у наказах про виплату додаткової винагороди бойові розпорядження, стосуються виконання інших завдань.

На підтвердження вказаних обставин, відповідачем-1 були надані акт службового розслідування від 02.03.2024, проведений військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 98-116), акт про результати перевірки правомірності нарахування додаткової винагороди особовому складу управління військової частини НОМЕР_1 , проведеної військовою частиною НОМЕР_2 . (а.с. 119-121)

Як убачається зі змісту акту про результати перевірки правомірності нарахування додаткової винагороди особовому складу управління військової частини НОМЕР_1 , проведеної військовою частиною НОМЕР_2 , перевіркою було встановлено факт виплати деяким військовослужбовцям, в тому числі і позивачу, додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 у вересні -листопаді 2023 року в той час, коли документи підтверджуючі виконання цими військовослужбовцями завдань, які дають право на отримання такої винагороди, відсутні.

В акті зауважено на тому, що накази і бойові розпорядження, які вказані як підстава для виплати додаткової винагороди, стосуються інших завдань, а не тих, які зумовлюють виникнення права на отримання додаткової грошової винагороди. У зв`язку з цим, 07.02.2024 прийнято наказ № 345 (а.с. 146-147), яким командира військової частини НОМЕР_1 зобов`язано вжити заходи, направлені на усунення виявлених фінансових порушень, провести службове розслідування, під час яких встановити причини та умови виявлених порушень, шляхи їх усунення та притягнути винних осіб до дисциплінарної та/або матеріальної відповідальності своєю владою (за наявності підстав).

Так, на підставі наказу № 92 від 09.02.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування, за результатами якого 02.03.2024 складено акт, згідно з яким неправомірних дій у конкретних військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не встановлено, вину тих чи інших посадових осіб військової частини НОМЕР_1 не встановлено.

Разом з цим, начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 запропоновано провести утримання з грошового забезпечення та інших видів доходів військовослужбовців, в тому числі і позивача, суми переплати додаткової винагороди за вересень-листопад 2023 року. На цього акту, 05.03.2024 прийнято наказ № 100 «Про підсумки службового розслідування», згідно з підпунктом 2.1.7. пункту 2.1 якого, з позивача утримано 154 376, 35 грн. помилково нарахованої додаткової винагороди.

Суд зазначає, що вказаний наказ про підсумки службового розслідування, не містить посилань на нормативні акти, які встановлюють повноваження командира військової частини НОМЕР_1 прийняти такий наказ. Тобто, приймаючи рішення про утримання з військовослужбовця грошових сум, відповідач-1 не вказує яка конкретна норма права уповноважує його приймати такі рішення.

Суд наголошує на тому, що ні Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, ні іншими нормативно-правовими актами процедура утримання коштів з грошового забезпечення військовослужбовців не врегульована.

В той же час, відповідно до приписів статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Матеріалами справи підтверджено, що вина або вчинення інших недобросовісних дій з боку позивача для отримання додаткової винагороди у вересні-листопаді 2023 року службовим розслідуванням не встановлена, накази про виплату цієї винагороди не скасовувались, на момент розгляду справи є чинними.

За таких обставин, суд робить висновок про відсутність правових підстав для утримання з позивача безпідставно набутої у вересні-листопаді 2023 року додаткової винагороди, невідповідність оскаржуваного наказу критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 2.1.7 пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 100 від 05.03.2024 в частині здійснення утримання з грошового забезпечення та інших видів доходів ОСОБА_1 до повного погашення суми переплати додаткової винагороди за вересень-листопад 2023 року в сумі 154 376, 35 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 ) утриманих на підставі наказу № 100 від 05.03.2024 з грошового забезпечення та інших видів доходу коштів.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик