Справа № 240/7905/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/7905/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, Управління), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022 та 2023 року, а також у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього ж Закону;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 26.02.2024 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на 26.02.2024, тобто на день призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 16 грудня 2014 року вона звільнилася з посади вчителя у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, вже з 26 січня 2015 року вона відмовилась від призначеної пенсії за вислугу років і була знову прийнята на посаду вчителя, де і працює донині. У лютому 2024 року, після досягнення пенсійного віку, позивач звернулася з відповідною заявою до Хорошівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області про призначення (перерахунок) пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану людину в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 (12993,56 грн,), 2022 (13376,21 гри.), 2023 (14308,56 грн.) роки (за три календарні роки, що передували року призначення пенсії за віком), а також відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) і просила виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Проте, рішенням Хорошівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області від 05.03.2024 №22 їй було призначено з 01.03.2024 пенсію за віком, під час розрахунку якої було застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки, а не за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV, що суттєво зменшило розмір призначеної пенсії. А належну їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій взагалі нараховано і виплачено не було.

Не погодившись з такими діями Хорошівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області, позивач звернулася до відповідача із заявою, за результатами розгляду якої отримала відмову. Відповідач зазначив, що у зв`язку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком чинним законодавством не передбачено застосування для її обчислення показників за 2021-2023 роки. А оскільки позивачеві до виповнення пенсійного віку було призначено пенсію за вислугу років, то виплата грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при переході на пенсію за віком не проводилася. Позивач, не погодившись з такими діями, звернулася з позовом до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 прийнято до провадження справу та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.06.2024 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки попередньо мало місце призначення позивачеві пенсії за вислугу років, тому показник середньої заробітної плати при переведенні на пенсію за віком, не передбачено; оскільки позивачеві до виповнення пенсійного віку було призначено пенсію за вислугу років, то виплата грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при переході на пенсію за віком не проводилася.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд вказує наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Пенсію було призначено позивачеві 16.12.2014 за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII ), яку обчислено до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058-IV).

Виплату пенсії припинено з 26.01.2015 у зв`язку з працевлаштуванням позивача на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років.

З 26.02.2024 позивачку переведено з пенсії за вислугою років, призначеної за нормами Закону №1788-XII, на пенсію за віком на підставі норм Закону №1058-IV.

За матеріалами справи відслідковується, що під час розрахунку позивачки пенсії за віком, Управлінням застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2014 - 2016 роки (3764,40 грн), із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,17, 1,11, 1,11, 1.14,1,197, 1,0796, що становить 7994,47 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796).

Позивачка, не погоджуючись із здійсненим розрахунком своєї пенсії ,звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбаченому ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Управління листом від 18.04.2024 повідомило позивача, що її переведено з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону №1788-XII, на пенсію за віком, розмір якої було обчислено відповідно Закону №1058-IV та про те, що застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки.

Позивачка, вважаючи,що відмова у задоволенні її заяви є протиправною і такою, що порушує її соціальні права на отримання належного розміру пенсійного забезпечення, звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом №1058-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з статтею 8 Закону №1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами частин першої, другої статті 7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями частини 2 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV регламентовано, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У даних спірних правовідносинах мало місце призначення іншої пенсії (пенсії за віком), а тому, суд вважає, що має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

У ході судового розгляду встановлено, що позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1788-XII, тобто вид пенсії, який передбачає інші підстави та порядок призначення.

Пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV позивачці призначено 26.02.2024, тобто звернувшись до відповідача про призначення такої пенсії, позивачка використала право на призначення такої пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше, шляхом переходу з одного виду пенсії на інший.

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1788-XII та у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-IV, такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, пенсії за вислугою років за іншим Законом.

Таким чином, при призначенні позивачці 26.02.2024 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно з частиною 2 статті 40 цього Закону №1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №577/2457/17 (провадження № К/9901/19962/18).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком на підставі Закону №1058-ІV неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачці пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачеві грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, суд зазначає таке.

Пунктом 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення; Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 23.11.2011 N 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом враховується, що позивачці попередньо призначалася пенсія за вислугу років, яку вона отримувала з 14.12.2014 по 26.01.2015, а тому у неї відсутнє право на призначення і виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідно, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м.Житомир, 10003, ЄДРПОУ: ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 26.02.2024 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки , із урахуванням різниці, що була виплачена.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 605,60 грн., відповідно до задоволених позовних вимог.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

29.11.24