Справа № 520/19414/24
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 листопада 2024 р. справа № 520/19414/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ), тертя особа - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ). про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, тертя особа - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення рішення №7 від 25.06.2024 на суму 129755,03 грн, № від 25.06.2024 на суму 2040,0 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ).

В обґрунтування позову вказано, що 28.05.2024 ФОП ОСОБА_1 поштою отримано акт фактичної перевірки №1381/04-36-07-08-РРО- від 20.05.2024. Фактична перевірка проводилась відповідно до наказу №1790-п від 09.05.2024, з 17.05.2024 по 17.05.2024 включно щодо дотримання норм законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладенні трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності з 01.05.2021 по дату завершення фактичної перевірки. Представник позивача зазначає, що наказ №1790-п від 09.05.2024 прийнято на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, однак наказ був виданий не лише на перевірку питань зазначених у інформації про порушення вимог законодавства з боку ФОП ОСОБА_1 , а з усіх можливих питань. Представник вказує, що на порушення п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, в наказі №1790-п від 09.05.2024 не зазначено нічого про фактичні підстави для проведення перевірки, а саме про наявну або отриману від інших державних органів інформацію про порушення ФОП ОСОБА_1 чинного законодавства, а тому вважає, що приймаючи даний наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області вийшло за межі повноважень та діяло не у спосіб передбачені законами України.

Представник зазначає, що до Державної податкової служби України 23.05.2024 подано скаргу на наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1790-п від 09.05.2024 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . На електронну пошту представника позивача 14.06.2024 надійшов лист від Державної податкової служби України №18035/6//99-00-07-04-01-06 від 14.06.2024, яким повідомлено, що Державна податкова служба України залишила подану скаргу без задоволення, а наказ без змін. Представник вказав, що зазначене рішення направлено без дотримання вимог п.42.4 ст.42 ПК України, на електронну пошту - 14.06.2024, на 22 день з дня отримання скарги. На порушення п.56.8 ст.56 Податкового кодексу України, скарга у встановлений ПК України строк не розглянута, рішення про розгляд скарги адресу представника позивача у встановлений строк не надіслано, а отже представник вважає, що відповідно до п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України, подана скарга про скасування наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1790-п від 09.05.2024 є задоволеною, а наказ є скасованим.

У акті перевірки №1381/04-36-07-08-РРО- від 20.05.2024 зазначені наступні порушення чинного законодавства: п.1, 2, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №267/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; п.85.2 ст.55 Податкового кодексу України; наказ Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» (зі змінами). На підставі акта перевірки заступником начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_2 прийнято податкові повідомлення - рішення: №7 від 25.06.2024р про застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 129755,03грн, №7 від 25.06.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2040грн.

Щодо зазначеного в акті перевірки порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. №267/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», представник позивача зазначив наступне.

Представником ФОП ОСОБА_1 в адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області 17.05.2024 о 18год.27хв., а потім о 18год.54хв. через електронний кабінет платника податку було надано листа з доданими до нього сканованими копіями прибуткових накладних на 49 аркушах. Лист був направлений в адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області 17.05.2024, однак з невідомих причин ГУ ДПС у Дніпропетровській області позначило обидва наданих листа, як такі, що були надані повторно і зареєструвало листа від 20.05.2024. У зв`язку із тим, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не реєструвало надані в адресу податкового органу листи, 20.05.2024 було втретє надано лист з доданими до нього сканованими копіями прибуткових накладних, який зареєстрований під вхідним номер 50270/6/екпп від 20.05.2024. Представник вказує, що ФОП ОСОБА_1 виконано вимоги п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", адже в день початку фактичної перевірки (17.05.2024) в адресу податкового органу було надано в електронній формі прибуткові накладні, що свідчать про отримання товару ФОП ОСОБА_1 від постачальників. Вимоги п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ФОП ОСОБА_1 не порушувались, а на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області було надано первинні документи на товар, що знаходився в магазині на момент перевірки.

Щодо зазначеного в акті перевірки порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №267/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», представник зазначив наступне.

В акті перевірки зазначається, що перевіряючими здійснювалась контрольна розрахункова операція, придбано цигарки Sobranie за ціною 105,00 грн. При цьому зазначається, що РРО застосовувався, чек видано. Представник зазначив, що листом №40928/6/04-36-07-08-16 від 05.06.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомлено представника про те, що грошові кошти для проведення контрольних розрахункових операцій посадовим особам ГУ ДПС у Дніпропетровській області не видавались, оскільки окремого та/або спеціалізованого фінансування державної податкової служби для організації та проведення контрольних розрахункових операцій не здійснюється. Позивач вказує, що проводячи контрольні розрахункові операції з застосуванням власних банківських карток, за власні кошти посадові особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області вийшли за межі повноважень визначених Податковим кодексом України, а отже, всі докази отримані з порушенням закону, та відповідно не є та не можуть бути доказами встановлених порушень. Чек РРО на придбання цигарок на суму 105,00 грн не є та не може бути доказом будь чого, адже отриманий з порушенням вимог законодавства. А отже, сума в розмірі 49448,02 грн, яка зазначена в розрахунку штрафних санкцій, як сума не проведення через РРО розрахункових операцій або без роздрукування розрахункового документа встановленої форми є документально не підтвердженою належними і допустимими доказами, що робить застосування штрафних санкцій протиправним. З урахуванням вищевикладеного представник позивача просить скасувати податкові повідомлення рішення №7, № від 25.06.2024.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому щодо аргументів позову зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та помилковими, а позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо оформлення наказу про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач зазначив, що даний наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.05.2024 №1790-п від 09.05.2024 прийнято на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України. Відповідно до даного наказу від 09.05.2024 № 1790-н перевірка ФОП ОСОБА_1 проводитись з питання дотримання норм законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій ведення касових ліцензій свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності згідно ст. 102 ПК України. В листі ДПС України №10696/7/99-00-07-04-03-07 від 12.04.2024 вказана інформація про можливі порушення чинного законодавства ФОП ОСОБА_1 . Представник вказує, що у направленнях та наказі на проведення фактичної перевірки, в яких вказаний об`єкт перевірки якого проводиться, дотримані усі вимоги, що стосуються оформлення наказу та направлення на проведення перевірки.

В ході фактичної перевірки встановлено наступне: не проведення розрахункових операцій через РРО та не видача розрахункових документів встановленої форми та змісту на суму 74172,03 гривень, дане порушення підтверджується наданими даними інформаційних ресурсів ГУДПС. Зазначене є порушенням п.1, 2, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №267/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Позивачем порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. №267/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме реалізація та зберігання необлікованого в установленому законодавстві порядку товару на суму 55583, 00 гривень, що підтверджується запитом на надання документів та актом перевірки. Відповідач зазначає, що позивачем порушено п.85.2 ст.85 ПК України, а саме не надано посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, що підтверджується запитом на надання документів та актом перевірки. Відповідач зазначив, що під час проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області у присутності ФОП ОСОБА_1 було знято залишки товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися на реалізації (безпосередньо в торговому залі) у магазині за адресою АДРЕСА_2 , про що складено опис ТМЦ, котрий є додатком до акту фактичної перевірки

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій дублює обґрунтування позовної заяви та зазначає, що в наданому відзиві на позовну заяву представник відповідача не спростовує аргументи позивача щодо допущених ГУДПС у Дніпропетровській області грубих процедурних порушень при прийнятті наказу на проведення фактичної перевірки позивача.

Представником позивача надано до суду додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в наказі №1790-п від 09.05.2024 взагалі не зазначено нічого про отримання скарги або ж звернення від споживача на чат - бот StopViolation bot, що стало причиною для призначення фактичної перевірки та прийняття наказу на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та просив суд врахувати висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, третьої особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень №7 від 25.06.2024 на суму 129755,03 грн, № від 25.06.2024 на суму 2040,0 грн, з наступних підстав.

Фактична перевірка магазину ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , проведена працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу №1790-п від 09.05.2024, направлень на перевірку № 3448, 3447 від 09.05.2024. Фактичну перевірку проведено 17.05.2024 року на підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК України).

В ході проведення перевірки встановлено порушення: п.1, п.2, ст. 3 розд. ІІ Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі розрахункового документу встановленого зразка; п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) в частині неведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації; п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. За результатами перевірки складено відповідний акт фактичної перевірки від 20.05.2024 №1381/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 , в якому відображені зазначенні порушення.

В ході перевірки магазину, за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що в період з 01.05.2024 року по 17.05.2024 року, згідно з баз даних ДПС України, (СОД РРО) встановлено проведення через РРО ф.н. розрахункових операцій з формуванням розрахункових документів невідповідної встановленої форми на загальну суму 49 448,02 грн, чим порушено вимоги п.1,2 ст. 3 розд. ІІ Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

У відповідності до п.п. 20.1.9. п. 20.1 ст. 20 ПКУ, перевіряючими в ході проведення фактичної перевірки 17.05.2024 проведено зняття залишків ТМЦ, які знаходились у магазині, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 55583,00 грн. за цінами реалізації.

У відповідності до п.п. 20.1.6. п. 20.1 ст. 20 ПКУ, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

В ході перевірки запрошені документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), у тому числі форму ведення товарних запасів, що підтверджено відповідною письмовою вимогою від 17.05.2024 року. Фізичною особою-підприємцем ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на початок перевірки не надані документи, які підтверджують облік та походження товарів, форму ведення обліку товарних запасів, видаткові накладні. У зв`язку з зазначеним ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не надав документи що підтверджують облік та походження товарних запасів, чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону №265 на суму 55 583,00 грн.

Щодо не надання документів представник зазначив, що всупереч п.85.2 ст.85 ПКУ ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не надано посадовим (службовим) особам контролюючих органів документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: видаткові накладні; виписки банків то терміналу; документи щодо права власності або оренди; документи щодо працевлаштування працівників. Враховуючи викладене, перевірку проведено з дотриманням норм законодавства, порушення, встановлені в ході перевірки, зафіксовано правомірно та обґрунтовано.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, відповіді на відзив зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає, що зі змісту заяв по суті справи, наданих позивачем та відповідачем, судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи. Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами положень податкового законодавства України як і щодо процедури проведення фактичної перевірки, так і щодо підстав винесення спірного рішення.

Судом встановлено, що на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України з метою здійснення контролю за дотримання норм законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладенні трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) наказу «Про проведення фактичної перевірник ФОП ОСОБА_1 » від 09.05.2024 №1790-п та направлень на перевірки від 09.05.2024 №3447, №3448 фахівцями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_2 .

Фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт відмови від підпису у направленні від 17.05.2024 на підставі п.п.81.1. ст 81 ПК України від 02.12.20210 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) складено акт про те, що посадові особи платника податків (його законні представники, особа, яка здійснює розрахункові операції) відмовилася від підпису у направленні на проведення фактичної перевірки від 09.05.2024 №3447 та 3448.

Під час проведення перевірки 17.05.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області надали письмову вимогу про надання платником податків документів, а саме: книги обліку розрахункових операцій, касові книги, первинні касові документи, наказ (розпорядження), розрахунки на встановлення лімітів залишку готівки в касі, журнал обліку прибуткових та видаткових касових ордерів, звіти про використання коштів авансові звіти), документи щодо обліку товарних запасів, у порядку визначеному відповідним національним положення (стандартом) бухгалтерського обліку, первинні документи на прибуття товарно- матеріальних цінностей , картки обліку стаціонарних приміщень, реєстраційні посвідчення РРО, довідки на книги обліку розрахункових операцій, розрахункові книжки, контрольні стрічки РРО, документи на повернення товару та грошей, пояснення по помилково проведеним розрахункам в РРО, виписки банків, договору на обслуговування РРО з сервісним центром, ліцензії, пояснення та зазначено, що документи необхідно надати до 14:00 17.05.2024.

До суду надано лист представника ФОП ОСОБА_1 від 17.05.2024 про надання прибуткових накладних до ГУПС в Дніпропетровські області

За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт фактичної перевірки №1381/04-36-07-08-РРО- від 20.05.2024 та акт від 17.05.2024 №000177 що засвідчує факт відмови від ознайомленнях та підписання акту фактичної перевірки.

22 травня 2024 року представником позивача направлено адвокатський запит до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якому останні просив повідомити на підставі якої саме наявної чи отриманої від відповідних органів інформації було видано наказ на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , а також надати копію отриманої ГУ ДПС у Дніпропетровській області в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства, контроль за здійсненням якого покладено на контролюючий орган.

Листом від 28.05.2024 №38016/6/04-36-07-08-16 ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило представника позивача, що інформація, яка стала підставою для перевірки була отримана від ДПС України, листом №10696/7/99-00-07-04-03-07 від 12.04.2024. Оскільки додаток до вищезазначеного листа ДПС України містить відомості, які безпосередньо стосуються інших юридичних осіб, тому такі відомості підлягають обмеженню з урахуванням вимог, передбачених частиною другою статті 6 Закону №2939 з метою запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, адже розголошення такої інформації може завдати істотної шкоди як фінансово - господарської діяльності суб`єктів господарювання так і їх подальшій діловій репутації. З огляду на зазначене ГУ ДПС у Дніпропетровській області надало копію листа ДПС України,№10696/7/99-00-07-04-03-07 від 12.04.2024 з урахуванням обмежень, встановлених вимогами діючого законодавства.

23 травня 2024 року представником позивача подано скаргу до Державної податкової служби України на наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1790-п від 09.05.2024 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , яка зареєстрована вх.ДПС№20694/6 від 23.05.2024.

Листом від 14.06.2024 №18035/6//99-00-07-04-01-06 Державна податкова служби України повідомила представника позивача, що наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1790-п від 09.05.2024 прийнятий на підставі та у спосіб, передбачений законом, та не підлягає скасуванню.

10 червня 2024 року представник позивача подав заперечення до ГУ ДПС у Дніпропетровській області до акту фактичної перевірки, в яких просив, скасувати висновки акту перевірки №1381/04-36-07-08-РРО- від 20.05.2024.

Листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області №44161/6/04-36-07-08-16 від 18.06.2024 повідомили представника позивача, що перевірку проведено з дотриманням норм законодавства, порушення, встановлені в ході перевірки, зафіксовані правомірно та обґрунтовано.

Представник позивача звернувся з адвокатським запитом до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив, надати наступну інформацію та копії документів: повідомити чи проводились контрольні розрахункові операції до початку перевірки ФОП ОСОБА_1 , який товар придбавався, на яку суму та в якій кількості; повідомити чи видавались посадовим особам ГУ ДПС у Дніпропетровській області грошові кошти для проведення контрольних розрахункових операцій; повідомити яку суму грошових коштів було видано посадовим особам ГУ ДПС у Дніпропетровській області для проведення контрольних розрахункових операцій; повідомити дати та номери видаткових касових ордерів, платіжних доручень, інших документів згідно з якими видавались грошові кошти посадовим особам в разі їх видачі; надати копії видаткових касових ордерів, платіжних доручень (інструкцій) інших документів, що засвідчують факт видачі готівки, перерахування грошових коштів на корпоративні карткові рахунки посадових осіб для проведення контрольних розрахункових операцій; надати копії додатків до акту перевірки, а саме Додатку №2 чеки РРО та опис товару, додатку №3 фото, додатку №4 інформація ДПС України.

Листом №40928/6/04-36-07-08-16 від 05.06.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомлено представника позивача про те, що грошові кошти для проведення контрольних розрахункових операцій посадовим особам ГУ ДПС у Дніпропетровській області не видавались, оскільки окремого та/або спеціалізованого фінансування державної податкової служби для організації та проведення контрольних розрахункових операцій не здійснюється. ГУ ДПС у Дніпропетровській області надало копії додатків до акту фактичної перевірки, а саме Додатку №2 чеки РРО та опис товару, додатку №3 фото, додатку №4 інформація ДПС України.

На підставі висновків акту фактичної перевірки ГУ ДПС прийнято податкові повідомлення рішення №7 від 25.06.2024 на суму 129755,03 грн, № від 25.06.2024 на суму 2040,0 грн.

Доказів адміністративного оскарження спірних рішень матеріали справи не містять.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд використовує такі норми права.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок врегульовує ст.80 ПК України, відповідно до приписів якої 80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п. 80.4 цієї статті перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Згідно з п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.81.2 у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Щодо доводів позивача про відсутність у наказі будь-якого посилання на конкретні підстави для проведення перевірки, суд зазначає таке.

Згідно з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 24.02.2022 по справі № 520/5314/2020, платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках передбачених пунктом 81.1 статті 81 ПК України. Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 12 жовтня 2021 року у справі № 120/5729/20-а, від 12 жовтня 2021 року у справі № 120/5229/20-а, від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі №500/1331/21, від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, від 17 серпня 2023 року у справі №160/15431/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 420/11790/22 зазначав, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Щодо посилань позивача на ряд постанов Верховного Суду, то суд застосовує в даній справі останні позиції, які полягають в наступному.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, сформульовано висновки, які мають забезпечити єдиний підхід у правозастосуванні під час розгляду схожих спорів, у яких в підставах проведення фактичної перевірки платника податків було покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України або інші підпункти, в яких міститься посилання лише на одну фактичну підставу для проведення перевірки.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, вказав, що за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Верховний Суд у постанові від 28.05.2024 у справі №280/1431/23 дійшов подібного висновку, зазначивши, що у судовій практиці прийнято розрізняти юридичну підставу, як елемент підстави для проведення перевірки, та фактичну підставу, яка розкриває сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу. Відображенням юридичної підстави є наведення у наказі податкового органу відповідної норми ПК України, яка надає право для проведення перевірки. Відображенням фактичної підстави вважається наведення конкретних обставин (фактів), існування яких вказує на наявність юридичної підстави.

Обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 вказав, що у випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України з підстав не зазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки.

Так, за обставин справи у наказі від 09.05.2024 №1790-п відповідно до підпунктів 80.2.2, пункту 80.2 статті 80, на виконання вимог пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що положення п.п. 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК передбачають, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Щодо поняття інформації, яке вжито в п.п. 80.2.2 п., 80.2 ст. 80 ПК України, то відповідно до пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПК України термін «податкова інформація» для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Порядок збирання та використання податкової інформації регулюється ПК України, а в частині, яка ним не врегульована - іншими законодавчими актами.

Пунктом 74.2 статті 74 ПК України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно з п.74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Отже, під інформацією, яка може свідчити про можливі порушення платником податків законодавства, в розумінні згаданого вище п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України необхідно розуміти в тому числі і інформацію, яка отримана із інформаційних баз даних органів державної податкової служби, як і інша інформація, отримана такими органами.

Як вбачається зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки 09.05.2024 №1790-п, визначеною відповідно до п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України підставою для її проведення обумовлювалась отримана інформація про ймовірне порушення ФОП ОСОБА_3 вимог податкового законодавства.

Джерелом такої інформації став лист ДПС України від 12.04.2024 №2130/8, в якому наявна інформація з чат-бот ДПС «StopViolationBot», а також доповідна записка управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

З огляду на це, суд відхиляє доводи позивача, що у наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, оскільки, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Щодо надання під час перевірки документів на запит контролюючого органу, суд зазначає таке.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПРК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно приписів п.85.4 статті 85, відповідно до якої при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

При цьому п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Вказана норма права є спеціальною та скасовує дію загальної норми ст.85 ПК України (загально-правовий принцип lex specialis derogat generali, суть якого полягає в тому, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.).

Тобто, документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) мають бути надані на початку фактичної перевірки.

Оцінюючи надані представником позивача докази, суд зазначає, що лист про надання прибуткових накладних датований 17.05.2024, утім, надані представником позивача скріншоти зображень із системи "Електронний кабінет платника" містять відомості про надіслання і отримання органом ДПС вказаного листа 20.05.2024.

Відтак твердження представника позивача про надіслання вказаних документів на письмову вимогу ГУДПС У Дніпропетровській області у строк не підтверджено належними доказами.

Щодо порушень п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» , суд зазначає таке.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Суд зазначає, що вказана норма покладає на суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обов`язок для підтвердження ведення обліку товарних запасів надати контролюючому органу необхідні документи саме на початок проведення перевірки документи.

В силу приписів ст. 20 Закону, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

Слід зазначити, що наведеною нормою передбачено право контролюючого органу вимагати проведення, зокрема, як інвентаризації товарно-матеріальних цінностей так і зняття залишків товарно-матеріальних цінностей.

Під час проведення перевірки фахівцями контролюючого органу було проведено зняття фактичних залишків алкогольних напоїв та тютюнових виборів, що підтверджується описом ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Як встановлено судом ФОП ОСОБА_1 на початок проведення перевірки працівникам контролюючого такі первинні документи на підтвердження ведення обліку товарних запасів надані не були, що свідчить про порушення ним вимог пункту 12 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР.

Щодо порушень п.1, 2, ст.3 Закону України від 06.07.1995 №267/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд зазначає таке.

Статтею 3 Закону №265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до ст. 2 Закону №265, терміни вживаються у такому значенні:

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;

фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21.06.2016 №13, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 за № 220/28350 (далі - Положення №13).

Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яким визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) -розрахунковий документ, створений у паперовій та/або і електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Відповідно п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Таким чином, платник податку зобов`язаний під час проведення розрахункової операції щодо підакцизного товару використовувати відповідний реєстратор з вірним режимом програмування, що забезпечує відображення вказаних відомостей, у т.ч. код товарної підкатегорїї згідно з УКТ ЗЕД.

Обов`язок зазначення коду УКТЗЕД у фіскальних чеках передбачений у п. 2 розд. II та додатку 1 до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 із змінами та доповненнями.

Процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428. Зокрема, відповідно до пункту 2 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Пояснення та перехідні таблиці до УКТЗЕД оприлюднюються на офіційному веб- сайті Держмитслужби. Форма рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та порядок його прийняття митними органами визначаються Мінфіном. На офіційному веб- сайті Держмитслужби оприлюднюються знеособлено рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, опубліковуються методичні рекомендації та інші роз`яснення з питань класифікації товарів згідно з УКТЗЕД (пункти 14-16 вказаного вище Порядку).

Відповідно до абзаців третього-четвертого пункту 215.1 статті 215 розділу VI «Акцизний податок» ПК України тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну, рідини, що використовуються в електронних сигаретах належать до підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 216.9 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Податок справляється з таких товарів та обчислюється за ставками, визначеними в підпункті 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 ПК України.

Зокрема, сигарети з фільтром код УКТ ЗЕД 2402 20 90 20 - 2257,4 гривень за 1000 штук.

Тобто, обчислення акцизного податку відбувається відповідно до визначеного коду товарної підкатегорїї, виключний перелік у підпункті 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 ПК України.

Відповідно до п.226.8. ПК України кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

Судом встановлено з матеріалів справи, що фактичною перевіркою встановлено, що згідно фіскального чеку позивачем здійснено продаж сигарет Sobranie Evolve Gold в кількості 1 пачка за ціною 105 грн, у фіскальному чеку зазначено код товарної підакцизної продукції згідно з УКТ ЗЕД, а саме, 2402 20 90 20.

Структура десяти знакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорїї (десять знаків).

За першими цифрами коду 24 відповідає коду групи «Тютюн і промислові замінники тютюну», код УКТ ЗЕД 2402 20 90 20 зазначений у фіскальному чеку №4790 відповідає дійсному виду проданого товару.

Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджене (Положення №13), пунктом 2 розділу II якого передбачено обов`язкові реквізити для фіскального чека.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Пунктом 2 розділу II Положення №13 встановлено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги). Серед обов`язкових реквізитів - код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу І Положення №13).

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), встановлена статтею 17 цього Закону.

Відповідно до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, одним із реквізитів марки акцизного податку є, зокрема, серія із чотирьох літер і шестизначний номер.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Таким чином, проведення розрахункової операції через РРО без видачі розрахункового документа встановленої форми та змісту тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої пунктом 1 частини 17 Закону №265/95-ВР.

Отже з аналізу наведеного слідує, що якщо фіскальний чек не містить всіх обов`язкових реквізитів, то такий документ не приймається як розрахунковий.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний фіскальний чек який не містить цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто розрахунковий документ не відповідає вимогам щодо форми і змісту, що є порушення п.1, 2, ст.3 Закону України від 06.07.1995 №267.

З урахуванням встановлених у цій справі обставин та з огляду на ретельне дослідження судом усіх аргументів позову суд приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ), тертя особа - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ). про скасування податкових повідомлень-рішень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29 листопада 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ