Справа № 340/3975/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 340/3975/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року (суддя Кармазина Т.М.) у справі №340/3975/24 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- стягнути з ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь державного бюджету України податковий борг по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 30 934,91 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Кіров.обл/Кіров.обл/21080900; Код отримувача: 37918230; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код платежу: 30 21080900 (державний бюджет); Рахунок: UA 0011001; Назва податку: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування;

- стягнути з ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади м. Олександрія податковий борг по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 414,64 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, за наступними і реквізитами: Отримувач: ГУК у Кіров.обл/тг м.Олексан/21080900; Код отримувача: 37918230; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код платежу: 50 21080900 (місцевий бюджет); Рахунок: UA 0011561; Назва податку: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за відповідачем, станом на дату звернення до суду, обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою нарахованої пені за несвоєчасну оплату штрафних санкцій, застосованих за порушення законодавства про патентування.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем доказами підтверджено наявність у відповідача податкового боргу у розмір 31349,55 грн., який в добровільному порядку відповідачем не погашається.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну

скаргу, в якій, посилаючись порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що усі суми заборгованості було сплачено, що підтверджується платіжними інструкціями № 13 від 25.05.2023 року в сумі 510, 00 грн., № 14 від 25.05.2023 року в сумі 510, 00 грн., № 15 від 25.05.2023 року в сумі 23 800,00 грн., № 16 від 25.05.2023 року в сумі 321,00 грн., № 17 від 25.05.2023 року в сумі 45 259,40 грн. Означене свідчить про відсутність у ФОП ОСОБА_1 податкового боргу. Також зазначено, що позивачем не надано суду рішення про застосування штрафних санкцій, на підставі яких утворився спірний податковий борг та не надано доказів отримання таких рішень відповідачем. Крім того, у період з 01.03.2020 року по 31.05.2023 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, який доповнений Законом України від 17.03.2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Також відповідач просить стягнути витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 15.03.2010 року зареєстрована як фізична особа підприємець та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Відповідно до довідки про заборгованість, розрахунку податкового боргу по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (код класифікації доходів бюджету 21080900, 30/державний бюджет) та інтегрованої картки, за період з 29.06.2016 по 23.05.2023 року, ФОП ОСОБА_1 нараховано пені в сумі 30 934,91 грн., на борг минулих років (ст.129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID 19)). Розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки з 29.06.2016 по 23.05.2023 року на рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» №002564000 від 19.04.2016 року.

Відповідно до довідки про заборгованість, розрахунку податкового боргу по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (код класифікації доходів бюджету 21080900, 50/місцевий бюджет) та інтегрованої картки, за період з 09.04.2013 по 23.05.2023 року, ФОП ОСОБА_1 нараховано пені в сумі 414,64 грн., на борг минулих років (ст.129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COVID 19)). Розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки з 09.04.2013 року по 23.05.2023 року на рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «Р» № від 29.03.2013 року.

Таким чином, за розрахунками позивача, податковий борг ФОП ОСОБА_1 в загальній сумі 31349,55 грн. виник за рахунок несплати пені, нарахованої контролюючим органом за несвоєчасну сплату штрафних санкцій, визначених рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» №002564000 від 19.04.2016 року та форми «Р» № від 29.03.2013 року.

Наявність податкового боргу у відповідача у розмірі 31349,55 грн. стало підставою для подання цього позову до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пп.14.1.39, 14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня є грошовим зобов`язанням платника податків. Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Статтею 129 ПК України передбачено, що нарахування пені розпочинається: 129.1.1. при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи слідує, що податковим органом у зв`язку з виникненням у відповідача податкового боргу йому надіслано податкову вимогу форми «Ф» №0-1128 від 11.04.2023 року про сплату 70400,40 грн., яка надсилалася відповідачу та вручена 09.05.2023 року.

Вказана податкова вимога на даний час не відкликана, а сума податкового боргу не погашена.

Посилання відповідача на відсутність у останнього податкового боргу через його сплату, що підтверджується платіжними інструкціями № 13 від 25.05.2023 року в сумі 510, 00 грн., № 14 від 25.05.2023 року в сумі 510, 00 грн., № 15 від 25.05.2023 року в сумі 23 800,00 грн., № 16 від 25.05.2023 року в сумі 321,00 грн., № 17 від 25.05.2023 року в сумі 45 259,40 грн., суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

Так, з наданого позивачем розрахунку податкової заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості по штрафними санкціями, які застосовувалися до позивачки, становила 70400,0грн. і на вказану суму заборгованості була сформована податкова вимога. У свою чергу, вказана податкова заборгованість мала таку структуру: штрафні санкції у розмірі 510, 0грн. по податку на доходи фізичних осіб; штрафні санкції за порушення законодавства про патентування 45 259,40грн; штрафні санкції за порушення законодавства про патентування 321,0грн.; адмін штрафи 510,0грн.; штрафні санкції застосовані до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального 23800,0грн.

Платіжними інструкціями, які наведено вище, відповідачем сплачено застосовані до нього штрафні санкції.

У свою чергу, податковий борг, який заявлений до стягнення у цій справі, становить суми нарахованої пені за не своєчасно сплачені суми штрафних санкцій, визначених рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» №002564000 від 19.04.2016 року та рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «Р» № від 29.03.2013 року.

Так, по рішенню про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» №002564000 від 19.04.2016 року, яке відповідач сплатив відповідно до платіжної інструкції № 17 від 25.05.2023 року в сумі 45 259,40 грн., нараховано пеню за період 29.06.2016 по 23.05.2023 року у сумі 30934,23грн.

По рішенню про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «Р» № від 29.03.2013 року нараховано пеню за період з 09.04.2013 року по 23.05.2023 року у розмірі 414,64грн. Доказів сплати податкового боргу за вказаним рішенням відповідач суду не надав.

Отже, посилання відповідача на вказані платіжні інструкції, як на відсутність у нього податкового боргу, є безпідставним.

Доводи відповідача про, що позивачем не надано йому означені рішення про застосування штрафних санкцій та докази їх отримання, судом не приймаються, оскільки відповідач на час розгляду справи був обізнаний, що податковий борг виник на підставі таких рішень та міг скористатися правом щодо їх оскарження. Був обізнаний відповідач про наявність таких рішень і до розгляду цієї справи, оскільки самостійно сплачував штрафні санкції, які визначені вказаними рішеннями.

Щодо посилань відповідача на те, що у період з 01.03.2020 року по 31.05.2023 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, суд вважає за необхідне зазначити таке..

Так мораторій на податкові штрафи був введений Законом України від 17.03.2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 18.03.2020 року. Завдяки йому в підрозділі 10 розділу XX ПКУ з`явився пункт 52-1, згідно з яким «за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються».

Вказаний мораторій був продовжений до закінчення дії карантину, пов`язаного з коронавірусною хворобою (COVID-19).

З розрахунків пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки по рішенню про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» №002564000 від 19.04.2016 року та рішенню про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «Р» № від 29.03.2013 року, слідує, що у період з 01.03.2020 року по 23.05.2023 року (по день нарахування пені) пеня не нараховувалася.

Отже, у спірному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про недотримання контролюючим органом обмежень, які встановлені у зв`язку з запровадженим карантином.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року у справі №340/3975/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 28.11.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк