Справа № 120/11069/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 грудня 2024 р. Справа № 120/11069/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.07.2024 № 10 про відмову в призначені пенсії за віком.

Відтак, з метою, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 02.11.1982, з 28.10.1985 по 30.04.1986 та період роботи з 01.06.1986 по 31.12.1997, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 26.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач 1 подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що позивач 24.06.2024 звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон 1058) .

Згідно з принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та наданих документів розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для опрацювання.

За результатами розгляду звернення було винесено рішення від 01.07.2024 №10 про відмову призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

За доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 01.06.1986 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.08.1985 та архівної довідки від 05.04.2024 №207, оскільки записи внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: відсутній запис та наказ про звільнення. Стаж згідно з довідкою про заробітну плату можливо врахувати після надходження акту зустрічної перевірки.

Не враховано навчання згідно з архівною довідкою від 04.06.2024 №01.1-57.611, оскільки не зазначено форма навчання.

Відтак, страховий стаж становить 16 років 8 місяців 2 дні, згідно з п. 3.1 п.п. ЗУ №1058 - 20 років 4 місяці 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії.

Таким чином, відповідач вказує на правомірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

14.10.2024 представник відповідача подала відзив на позов у якому вказує на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу, оскільки згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії за віком та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_1 станом на 26.06.2024 становить 16 років 8 місяців 2 дні, згідно з п. 3.1 ПП ЗУ №1058 - 20 років 4 місяці 24 дні.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзивів, встановив наступне.

Позивач по досягненню пенсійного віку 24.06.2024 звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та наданих документів розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для опрацювання.

За результатами розгляду звернення винесено рішення від 01.07.2024 №10 про відмову призначенні пенсії за віком згідно з Законом 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу(а.с. 14).

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.06.1986 по ...згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.08.1985 та архівної довідки від 05.04.2024 №207, оскільки записи внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: відсутній запис та наказ про звільнення. Стаж згідно з довідкою про заробітну плату можливо врахувати після надходження акту зустрічної перевірки.

Не враховано навчання згідно з архівною довідкою від 04.06.2024 №01.1-57.611, оскільки не зазначена форма навчання.

Відтак, страховий стаж становить 16 років 8 місяців 2 дні, згідно п. 3.1 п.п. ЗУ №1058 - 20 років 4 місяці 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії.

Позивач не погоджується з рішенням про відмову в призначенні пенсії, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції Українипередбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі також Закон 1058-IV, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Згідно із ч. ч. 1, 2, 4 ст.24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" спірні правовідносини регулював Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зазначені норми права вказують на те, що першочергово страховий стаж встановлюється на основі трудової книжки і лише в разі її відсутності або відсутності записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

Так, спірним рішенням позивачу не зараховано період роботи з 01.06.1986 по ...згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.08.1985 та архівної довідки від 05.04.2024 №207, оскільки записи внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: відсутній запис та наказ про звільнення.

Не враховано навчання згідно з архівною довідкою від 04.06.2024 №01.1-57.611, оскільки не зазначено форма навчання.

Оцінюючи доводи відповідача суд зазначає, що відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства. Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно з п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, а також внесення до неї записів, є підприємство роботодавець.

Відповідно до висновку Верховного Суду, сформованого у постанові від 06 березня 2018 року по справі №754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18), положеннями Закону №1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Отже, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Більше того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Згідно з відомостями трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 05.08.1985 під записом №7 міститься запис від 01.06.1986 позивач прийнятий в радгосп "Шляхом Леніна с. Шевченка, підстава пр. №16 від 01.06.1986.

Цей запис підтверджується довідкою від 05.04.2024 №207 КУ "Хмільницький трудовий архів" про те, що наказом директора Хмелерадгоспу "Шляхом Леніна" с. Шевченка №16 від 27.05.1986 ОСОБА_1 прийнятий на роботу інженером по техніці з 01.06.1986 (а.с. 21).

Щодо звільнення з роботи ОСОБА_1 , то в довідці вказано, що підтвердити наказ про звільнення немає змоги, оскільки книги наказів Хмелерадгоспу "Шляхом Леніна" с. Шевченка за 1997 рік на зберігання не надходили.

Разом з тим, в довідці йдеться, що в документах фонду Хмелерадгоспу "Шляхом Леніна" с. Шевченка в книгах розрахунків по заробітній платі ОСОБА_1 рахується за грудень 1997.

Архівною довідкою від 05.04.2024 №208 КУ "Хмільницький трудовий архів" підтверджується період роботи ОСОБА_1 в СВАТ "Шевченківське" с. Шевченка за період з 1986-1997 та даними про заробітну плату з червня 1986 по грудень 1997 років (а.с. 22).

Архівною довідкою від 05.04.2024 №209 КУ "Хмільницький трудовий архів" підтверджується, що сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство "Шевченківське" с. Шевченка утворене шляхом реорганізації хмелерадгоспу, а також ліквідованих колгоспів (а.с. 23).

Суд враховує, що вказані довідки з посиланням на відповідні первинні документи, засвідчені підписами уповноважених осіб та печаткою, не містить виправлень, підчисток, тобто оформлена належним чином, що не викликає у суду сумнівів у достовірності зазначених у ній відомостей.

Відтак, суд вважає, що довідки можуть бути підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії позивача за відсутності відповідних записів у трудовій книжці, оскільки відповідно до Порядку 637, за відсутності відповідних записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, позивач не може нести відповідальності за порушення третіми особами ведення трудових книжок, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року по справі №490/123 92/16-а, у постанові від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а.

Щодо періоду навчання з 01.09.1981 по 02.11.1982, з 28.10.1985 по 30.04.1986, то такі підтверджуються записами трудової книжки №1, 2, 4, 5 (а.с. 20, 20 зворотній бік), дипломом НОМЕР_2 (а.с. 27), архівною довідкою від 04.06.2024 №01.1-57-611 (а.с. 28).

Відповідно до довідки ОСОБА_1 зарахований учнем відділення електрифікації сільського господарства Брацлавського сільськогосподарського технікуму (наказ 2.08.1981 №43), у 1982 відрахований з числа учнів третього курсу відділення у зв`язку з призовом до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ від 02.11.1982 №82) у 1985 зарахований учнем третього курсу відділення (наказ 11.01.1985 №2), у 1986 відрахований у зв`язку з закінченням навчання, присвоєно кваліфікацію техніка-електрика (наказ від 30.04.1986 №28).

Відповідно до п. 8 Порядку, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно з приписами Інструкції №58, для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Аналогічні за змістом положення зазначені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держпраці УРСР від 20.07.1972, які були чинними на дату заповнення трудової книжки позивача.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в зарахуванні до його стажу періоду навчання з 01.09.1981 по 02.11.1982, з 28.10.1985 по 30.04.1986.

Підсумовуючи, встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 01.07.2024 №10 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди навчання з 01.09.1981 по 02.11.1982, з 28.10.1985 по 30.04.1986 та період роботи з 01.06.1986 по 31.12.1997, та призначити позивачу бажану для нього пенсію з огляду на дотримання ним усіх умов встановлених законом, адже за умови зарахування стажу роботи, стажу позивача буде достатньо для призначення йому пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.07.2024 №10 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати з 12.06.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди навчання з 01.09.1981 по 02.11.1982, з 28.10.1985 по 30.04.1986 та період роботи з 01.06.1986 по 31.12.1997.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005),

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ - 21084076, вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33608)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна