Справа № 160/8179/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2024 рокуСправа №160/8179/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді СавченкаА.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокип НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії,
29 березня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльністю Військової частини НОМЕР_2 - не виплату солдату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) помісячні суми окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень за період з 01.06.2023року по 28. березня 2024року перебування у розпорядженні командира у зв`язку із проходженням лікування;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату солдату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) помісячні суми окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень за період з 01.06.2023року по 28 березня 2024року перебування у розпорядженні командира у зв`язку із проходженням лікування.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату йому помісячні суми окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень за період з 01.06.2023 року по 28 березня 2024 року перебування у розпорядженні командира у зв`язку із проходженням лікування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 р. позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлен позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
Позивачем 23.04.2024 р. надано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обгрунтована тим, що з 09.09.2022р. по 03.03.2023р. він перебував на стаціонарному лікуванні, а з 03.03.2023р. по сьогодні амбулаторно лікується від наслідків вогнепального осколкового поранення правої стопи з багауламковими переломами ІІ,ІІІ,ІУ плюснових кісток, первинно-хронічний остеомієліт плюснових кісток, ускладнений нагноєнням рани. Однак видана 03.03.2023р позивачу довідка госпітальної ВЛК (в/ч НОМЕР_4 ) від 03.03.2023р. №814 про отримання бойової травми містила висновок про пов`язаність травми із проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини, оскільки відповідачем не була складена довідка про обставини отримання травми.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду в адміністративній справі №160/8179/24. Відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 :
надати докази того, що ОСОБА_1 , виплачувалась додаткова винагорода передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 01.06.2023 року по 28 березня 2024 року;
- у випадку, якщо додаткова винагорода у вказані періоди не виплачувалась - надати пояснення щодо причин невиплати та відповідні докази в обґрунтування цих причин.
10 червня 2024 за від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 р заяву представника ОСОБА_1 про зміну предмета позову у справі №160/8179/24 задоволено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 р. витребувано повторно у Військової частини НОМЕР_2 додаткові докази, а саме: докази того, що ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода передбаченої постановою України №168 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» з 01.06.2023 року по 07 червня 2024 року; у випадку, якщо додаткова винагорода у вказані періоди не виплачувалась - надати пояснення щодо причин невиплати та відповідні докази в обгрунтування цих причин.
Вказана ухвала отримана відповідачем 23.07.2024 року о 17:45 год., що підтверджуються довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 01.05.2024 р. о 00:50 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до частин 5, 7 статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом Положенням про Єдину судову інформаційну-телекомунікаційну та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Відповідно до п.5 ч.5 ст.251 КАС України якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Пунктом 1 частини 1 статті 241 КАС України до судових рішень віднесено ухвали.
Суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 17.11.2022 у справі № 560/5541/20.
Відповідачем, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС. України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Цим же наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.05.2023 року №353 (п.26) внесено зміни до пункту 14 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині від 26 вересня 2022 року №256, а саме: наказано скасувати та вважати нереалізованим абзац: «солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , номера обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, - у зв?язку з самовільним залишенням військовоїчастини;»
22 лютого 2024 року військовою частиною НОМЕР_2 було видано довідку №1715, згідно з якою солдат ОСОБА_1 06 вересня 2022 р. отримав: Вогнепальне осколкове поранення правої стопи. За обставин: „В ході проведення службового розслідування встановлено, що о 12:16 06.09.2022 біля позиції 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону які знаходиться поблизу м. Соледар Донецької області військами Російської Федерації було здійснено танковий обстріл. В результаті обстрілу солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Військовослужбовцю була надана перша медична допомога та організована медична евакуація до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Травмування/Поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов?язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Підстава: наказ командира (начальника) військової частини НОМЕР_2 від 11 січня 2023 року №434.
13 лютого 2024 року позивач звернувся до командира в/ч НОМЕР_2 із рапортом, в якому просив: здійснити перевірку дотримання з боку ФЕС в/ч НОМЕР_2 вимог Постанови КМУ №1001 від 15 вересня 2023 року, яка застосовується з 01.06.23 року, щодо
-нарахування та виплати мені грошового займаною посаду у повному обсязі забезпечення за останньою протягом 2-х місяців перебування у розпорядженні командира;
Матеріали справи відповіді на зазначений рапорт не містять.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частин 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абз. 28 п. 2 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 №260, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).
Тобто вказаною нормою визначено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) лише за одночасного виконання наступних трьох умов:
1) військовослужбовець має отримати поранення (контузію, травму або каліцтву), пов`язане із захистом Батьківщини;
2) військовослужбовець має бути визнаним військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
3) військовослужбовець має бути зарахованим у розпорядження відповідних командирів.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини та наказом від 20.05.2023р. №353 позивача зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 .
Однак, в матеріалах справи відсутні докази визнання позивача військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.
Позивач в позовній заяві вказує, що відповідачем не надано направлення на проходження ВЛК з метою уточнення причини поранення та ступеню придатності до військової служби.
Проте, до предмета позову не входить питання про бездіяльність військової частини щодо не направлення позивача на ВЛК.
При цьому, те, що військовослужбовець має бути визнаним військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців є обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень.
З огляду на те, що позивачем не дотримано всіх законодавчих умов для отримання додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) та не подано усіх необхідних документів для отримання зазначеної винагороди, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права зі сторони відповідача.
Крім того, суд вважає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду за судовим захистом у разі, коли ним буде дотримано всіх необхідних процедур, проте за наслідками буде відмовлено у виплаті додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) відповідно до абз.28 п. 2 Розділу XXXIV Порядку №260.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує, відповідно до свого внутрішнього переконання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 242-246 КАС України, суд,
У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко