Справа № 160/22391/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови виплаті, як сину померлого пенсіонера ОСОБА_2 , суму пенсії, що підлягала виплаті та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 187 459,91,13 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити недоотриману суму пенсії померлого батька ОСОБА_2 в розмірі 187 459,91,13 грн, що підлягала виплаті та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю.
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є сином померлого ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та одержував пенсію, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказував, що на день смерті батька відповідачем не виконано в повному обсязі відповідне рішення суду в частині виплати його батькові заборгованості, яка виникла у зв`язку з перерахунком пенсії. Зазначав, що у зв`язку зі смертю батька, він звернувся до відповідача із заявою про виплату заборгованості у зв`язку з перерахунком пенсії. Відповідачем відмовлено у виплаті пенсії, чим, на думку позивача, порушено вимоги ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
За результатами письмового звернення позивача з питання про виплату заборгованості за рішенням суду померлого ОСОБА_2 відповідачем у листі від 15.07.2024 року повідомлено, що означене питання позивач має право вирішити в судовому порядку.
Позивач вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у виплаті недоотриманої пенсії, як спадкоємцю померлого ОСОБА_2 , звернувся до суду з цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, за загальним правилом, суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержанні за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Абзацом 1 ч.2, ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Тобто, обов`язковою умовою для визначення повнолітніх осіб членами сім`ї є те, що такі особи спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом - Закон №2262) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Таким чином, вказаною нормою права визначено умови, за наявності яких особі можуть бути виплачені суми пенсії померлого пенсіонера і такими умовами є те, що: члени сім`ї, повинні належати до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; або члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
У спірному випадку встановлено та не заперечувалось позивачем те, що він не відноситься до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При цьому, позивачем не надано суду підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що він проживав разом із батьком на день смерті останнього.
До того ж, судом із договору про поділ спадщини від 05.04.2024 року встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за іншою адресою аніж тою, якою проживав померлий батько на момент смерті.
Означені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна