Справа № 340/6001/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/6001/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2019 року включно;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 індексацію грошового забезпечення, у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2019 року включно з розрахунку 3 633,02 гривні на місяць в сумі 67 695,27 гривень (шістдесят сім тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень двадцять сім копійок);

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо виплати ОСОБА_2 одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги для оздоровлення за 2018-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу для оздоровлення за 2018-2019 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки, грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, розрахованої у відповідності до вимог пункту 1-1 та вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , у відповідності до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ИЇ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення (одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації) за весь час затримки виплати, а саме за період з 22 грудня 2017 року по дату фактичної виплати заборгованості з грошового забезпечення.

В обґрунтування вимог позивача зазначив, що в період з 22.12.2017 по 19.09.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а наказом командира вказаної військової частини був виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення у зв`язку з звільненням у запас. Вказує, що в період проходження служби виплата індексації грошового забезпечення здійснювалась у заниженому розмірі, про що йому стало відомо з листа відповідача від 21.08.2024 у відповідь на звернення. Крім того, вказує, що нарахування та виплата індексації-різниці, розрахованої відповідно до абз. 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у період з 01.03.2018 по 19.09.2019 відповідачем не проводилась, як не проводилось нарахування та виплата одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Також позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення (одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації) за весь час затримки виплати.

Відповідач правом надати відзив на позов не скористався.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалами суду від 31.10.2024 року від ГУ ПФУ в Кіровоградській області та від 13.11.2024 від відповідача витребувано додаткові докази по справі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 22.12.2017 (а.с.36) по 19.09.2019 (а.с.37) позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно довідки відповідача від 21.08.2024 №47 в період проходження служби позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с.35).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону)

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).

Згідно п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078 (далі Порядок № 1078), що застосовується з 01.12.2015, для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби.

З викладеного слідує, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, окладів особи.

При цьому, зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка згідно з пунктом 13 набрала чинності з 01.01.2008 та діяла на час виникнення спірних правовідносин до 01.03.2018 (до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців), було встановлено в тому числі схеми посадових окладів осіб офіцерського складу органів СБУ, Збройних Сил України, Держприкордонслужби, посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, а також оклади військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу за військовими (спеціальними) званнями.

Отже, у межах спірних правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі саме січень 2008 року є базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 які полягають у ненарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав жодних доказів виплати позивачу індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період, що свідчить про допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року. В зв`язку чим, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року.

Щодо позовних вимог в частині ненарахування індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2019 року з урахуванням абз. 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року та стягнення вказаних сум, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що першочерговим є питання щодо визнання протиправними дій щодо не нарахування індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2019 року, а не відмова у їх виплаті, оскільки обов`язок виплатити відповідні грошові кошти може виникнути після набрання рішенням суду законної сили, а тому вимога про стягнення є передчасною, адже в силу ст. 2 КАС України захисту підлягає лише порушене право, а не право, яке на думку позивача може бути порушене в майбутньому.

Щодо іншого.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст.6 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

З метою реалізації Закону №1282-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який, відповідно до п.1 визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Також, відповідно до положень п.1-1 Порядку № 1078 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзац 2 цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 внесено зміни в абзац 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, та цифри « 101» замінено цифрами « 103».

Абзац 2 пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 р. - застосовується з 01.01.2016 р.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 01.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013) були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 15.12.2015 вступили в дію нові правила індексації заробітної плати, які в силу п.6 вказаної постанови, застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Так, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто, з прийняттям Постанови № 1013 від 09.12.2015 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.

Позивач вказує, що відповідач не нараховував і не виплачував йому індексацію за період з 1 березня 2018 року до 19 вересня 2019 року.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

В разі наявності цієї умови, то розмір належної індексації визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року до 19 вересня 2019 року і що це право порушив відповідач.

Верховний Суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (надалі Порядок №260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 8 Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Отже, грошове забезпечення позивача за лютий нараховане та виплачено у березні, а за березень у квітні 2018.

Згідно інформацію ПФУ за формою ОК-5 нараховане грошове забезпечення позивача (код страхувальника 08540730 в/ч НОМЕР_2 ), вбачається, що грошове забезпечення за лютий нараховане та виплачено у березні, становило 13036,62 грн.; грошове забезпечення за березень нараховане та виплачено у квітні, становило 13866,75 грн. (а.с.49).

Отже, грошове забезпечення позивача збільшилось на 830,13 грн. (13866,75 -13036,62) (А).

Як зазначалося судом раніше, для правильного вирішення спірних правовідносин слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб, відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", становив 1762 гривні.

За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) поріг індексації становив 253,30%. Результат наведеного розрахунку підтверджується Калькулятором розрахунку суми індексації зарплати (https://ips.ligazakon.net/calculator/zp).

З урахуванням актуальної практики Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн*253,30%= 4 463,15 грн.

Оскільки розмір підвищення доходу позивача за березень 2018 року складав 830,13 грн. грн., що менше суми можливої індексації 4463,15, то позивач має право на отримання щомісячної індексації різниці.

Вказаний правовий висновок щодо проведення обрахунку, наведений у постанові Верховного Суду у постанові №420/15789/23 від 02.07.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності у не нарахуванні індексації та зобов`язання виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.09.2019 з урахуванням абз. 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача у нарахуванні та виплаті одноразових видів грошового забезпечення (грошова допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки; грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій; одноразова грошова допомога при звільненні) без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу наказу командира військової частини від 19.09.2019 №363, при звільненні позивача з військової служби йому було нараховано та виплачено грошову допомогу на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошову компенсацію за невикористані 30 днів щорічної основної відпустки; одноразова грошова допомога при звільненні (а.с.37).

Порядок виплати та спосіб обрахунку вищевказаних грошових сум передбачено Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок №260), яким затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає:

-щомісячні основні види грошового забезпечення;

-щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

-одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

-посадовий оклад;

-оклад за військовим званням;

-надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

-підвищення посадового окладу;

-надбавки;

-доплати;

-винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

-винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду);

-премія.

Відповідно до пункту 6 розділу ХХІІІ Порядку №260, розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до пункту 7 розділу ХХІV Порядку №260, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до пункту 6 розділу ХХХІ Порядку №260, розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Відповідно до пункту 5 розділу ХХХІІ Порядку №260, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються - звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

Отже, вищевказаними нормами Порядку №260 передбачено, що базою для нарахування грошової допомоги для оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки; грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій; одноразової грошової допомоги при звільненні є основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Зважаючи на задоволення позовних вимог щодо необхідності нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 22.12.2017 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 19.09.2019, суд дійшов висновку, що вимоги про зобов`язання нарахувати та виплати одноразові види грошового забезпечення (грошова допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки; грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій; одноразова грошова допомога при звільненні), також підлягають до задоволення, зважаючи на те, що фактично мають похідний характер від вимог щодо індексації грошового забезпечення, яке є базою для розрахунку одноразових видів грошового забезпечення, які наразі є спірними в даній справі.

Щодо вимоги про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.

19 жовтня 2000 року Верховною Радою України ухвалено Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-III.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, визначальною умовою застосування положення вказаного Закону до спірних правовідносин, є встановлення факту затримки виплати доходів, нарахованих громадянам.

Відповідно до умов вказаного Закону компенсація нараховується та проводиться при виплаті нарахованого доходу, а в даному випадку, право на індексацію грошового забезпечення позивача за період з 22.12.2017 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 19.09.2019.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої положеннями зазначеного Закону компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає у випадку порушення встановлених строків їх виплати та під час такої виплати безпосередньо. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що вказана у постанові від 11 липня 2018 по справі за №487/6923/16-а.

У даному ж випадку позивач просить зобов`язати нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми грошового забезпечення (нараховані але не виплачені), що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Отже, обов`язок нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, може виникнути у відповідача в разі невиконання рішення суду в даній справі, після набрання ним законної сили.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2019 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2019 року включно з розрахунку 3 633,02 гривні на місяць в сумі 67 695,27 гривень (шістдесят сім тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень двадцять сім копійок).

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо виплати ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги для оздоровлення за 2018-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу для оздоровлення за 2018-2019 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки, грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, розрахованої у відповідності до вимог пункту 1-1 та вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК