Справа № 380/18519/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 рокусправа № 380/18519/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляді суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у які позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» та призначені пільгової пенсії у розмірі 80% від його заробітку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести позивачу з 08.06.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. З листа відповідача йому стало відомо, що до його страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля». Наведене зумовило звернення до суду з цим позовом.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Покликається на несплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Вказує, що обчислення стажу є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду, а тому підміна судом повноважень суб`єкта владних повноважень є втручанням в повноваження органів Пенсійного фонду.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності як особа з інвалідністю внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

У листі, копія якого міститься в матеріалах справи, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що під час призначення пенсії до страхового стажу та заробітку не враховано період роботи у Державному ВАТ «Шахта «Надія» з 01.11.2012 по 31.10.2020 згідно з даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), записами трудової книжки НОМЕР_1 , довідкою від 19.05.2023 №66 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій зі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зазначений період не враховано й для визначення права на пенсію відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Крім цього, для визначення права на пенсію відповідно до положень Закону №345-VI не враховано період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 згідно довідки від 17.05.2023 №23/156 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 33 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Поряд з цим, відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст. 8 Закону №345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З матеріалів справи встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

У листі, копія якого міститься в матеріалах справи, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що під час призначення пенсії до страхового стажу та заробітку не враховано період роботи у Державному ВАТ «Шахта «Надія» з 01.11.2012 по 31.10.2020 згідно з даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), записами трудової книжки НОМЕР_1 , довідкою від 19.05.2023 №66 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій зі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зазначений період не враховано й для визначення права на пенсію відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Крім цього, для визначення права на пенсію відповідно до положень Закону №345-VI не враховано період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 згідно довідки від 17.05.2023 №23/156 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Спірні періоди роботи, а також їх належність до пільгового стажу (підземні роботи) підтверджуються записами трудової книжки позивача, а також довідками від 19.05.2023 №66, від 17.05.2023 №23/156, відтак підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача.

Щодо покликання відповідача на відсутність відомостей про сплату страхових внесків, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1 Закону №1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV, передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Отже, відсутність відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України не може бути підставою для незарахування спірних періодів до страхового стажу позивача, оскільки законодавством відповідальність за не сплату страхових внесків покладена на роботодавця, а не працівника.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.03.2021у справі №423/757/17 та у постанові від 31.03.2021 у справі №242/5696/16-а.

Отже, зважаючи на наведене, суд визнає протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового і пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» та вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового і пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Також позивач просить зобов`язати відповідача провести позивачу з 08.06.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як вже зазначалось, відповідно до ст. 8 Закону №345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відтак, необхідною умовою для призначення пенсії у відповідності до ст. 8 Закону №345-VI є наявність пільгового стажу не менш як 15 років.

Оскільки остаточний розмір пільгового стажу позивача буде встановлено відповідачем після проведення зарахування спірного періоду роботи на виконання цього рішення, то вимога щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 8 Закону №345-VI, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача вирішити питання щодо перерахунку пенсії позивача по інвалідності відповідно до ст. 8 Закону №345-VI, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, стягненню рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає сума у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до страхового і пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового і пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вирішити питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до ст. 8 Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом безпосередньо до суду апеляційної інстанції тридцяти днів з дня складення повного судового рішення..

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна