Справа № 474/956/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 474/956/24

Перша інстанція: суддя Сокол Ф.Г.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Архипової Катерини Гаврилівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а також про закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2024 року адвокат Архипова К. Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі ГУНП в Миколаївській області), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в сумі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 серпня 2024 року серії ЕНА №2900916, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП);

- закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 відповідного складу.

Обґрунтовуючи позов, адвокат Архипова К. Г. указує, що, відповідно до змісту спірної постанови, її довірителя притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху), який передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Разом із цим, адвокат Архипова К. Г. вважає, що обвинувачення її довірителя, викладене у спірній постанові, має загальні твердження та не містить посилань на спеціальні норми, статті, пункти конкретного нормативного чи підзаконного акту.

Так, на її думку, посадовою особою ГУНП в Миколаївській області .зазначається про порушення позивачем вимог ДСТУ, без зазначення номеру та назви стандарту, який порушено, пункту та однозначної зрозумілої суті інкримінованого порушення.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що, з дослідженого відеозапису правопорушення, наданого відповідачем, вбачається, що стоп сигнали та габаритні ліхтарі транспортного засобу ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не відповідали вимогам пункту 6.1.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів». Тобто, на стоп сигнали та габаритні ліхтарі було нанесено тонування.

При цьому, суд першої інстанції указав, що положеннями пункту 7.1.1 ДСТУ 3649:2010 «Методи контролювання зовнішніх світлових приладів» передбачено, що відповідність вимогам, зокрема пунктам 6.1.1 6.1.5 перевіряється візуально.

Також, суд першої інстанції звинув увагу, що Правилами дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, перелік яких наведено у підпункті ґ пункту 31.4.3 вказаних правил заборона експлуатації транспортних засобів, на розсіювачах світлових приладів яких нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, а також норми, що регулюють спірні правовідносини, пункт 31.1 Правил дорожнього руху та ДСТУ 3649:2010, суд першої інстанції дійшов висновку, що поліцейські, як спеціально уповноважені особи з відповідним рівнем підготовки, мають право особисто оглядати транспортний засіб та встановлювати наявність нанесення на світлові прилади транспортного засобу тонування.

За таких умов суд першої інстанції виснував, що ОСОБА_1 порушив частину 1 статті 121 КУпАП.

До того ж, суд першої інстанції звернув увагу, що окремі недоліки у спірній постанові є формальними технічними недоліками, які не могли вплинути на правомірність оскаржуваного рішення та, як наслідок, не можуть потягнути за собою безумовне його скасування, за умови прийняття його у відповідності до вимог законодавства.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Архипова К. Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

У скарзі скаржник посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а відтак просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Так, у доводах апеляції скаржник наполягає на тому, що судове рішення не містить відповіді на аргумент позову про те, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення пункту 31.1 Правил дорожнього руху, який має декларативний характер та несе загальну інформацію і не містить заборонних приписів.

Скаржниця указує, що її довірителя притягнули до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення суть якого викладена так: «стоп сигнали та габаритні ліхтарі не відповідали вимогам ДСТУ, оскільки на них було нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, дає видимості та прозорості світлових приладів.

Також, на думку скаржниці, обвинувачення викладене у постанові ЕНА №2900916 від 24.08.2024 не відповідає суті адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено заборону керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Водночас, тонування стоп сигналів не є переобладнанням транспортного засобу та за таке порушення не може бути застосована санкція частини 1 статті 121 КУпАП.

Представник ГУНП в Миколаївській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, але в судове засідання не з`явились, що надає суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник ГУНП в Миколаївській області у відзиві на апеляцію просив розглянути скаргу без його участі.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

24.08.2024 у Миколаївській області, у селищі Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, 135 о 10:29 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого стоп сигнали та габаритні ліхтарі не відповідали вимогам ДСТУ, тобто було нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, дає видимості та прозорості світлових приладів, чим порушив пункт 31.1 Правил дорожнього руху, де вказано, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 серпня 2024 року серії ЕНА №2900916 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Перелік технічних несправностей і невідповідностей вимогам, за яких згідно із законодавством забороняється експлуатація транспортних засобів, визначений у пункті 31.4 Правил дорожнього руху.

Пунктом 31.4 Правил дорожнього руху встановлена заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, як визначено у підпункті «ґ» пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху заборона експлуатації транспортних засобів, на розсіювачах світлових приладів яких нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Пунктом 6.1.2 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 630, не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах приладу зовнішнього світлового (далі ПЗС), установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

При цьому, положеннями пункту 7.1.1 ДСТУ 3649:2010 (Методи контролювання зовнішніх світлових приладів) передбачено, що відповідність вимогам, зокрема пунктів 6.1.1 6.1.5 перевіряють візуально.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Так, колегією суддів був досліджений відеозапис правопорушення, наданий відповідачем до матеріалів справи, з якого вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не відповідав вимогам пункту 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, оскільки на стоп сигнали та габаритні ліхтарі було нанесено тонування.

Крім того, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , після повідомлення поліцейським про вчинення ним указаного порушення, погодився з ним та не заперечував проти того, що на стоп сигнали та габаритні ліхтарі було нанесено тонування.

Переходячи до доводів апеляції слід указати таке.

Адвокат Головатюка В. А. в апеляційній скарзі указує на те, що її довірителя притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 31.1 Правил дорожнього руху, яка має декларативний характер та несе загальну інформацію і не містить заборонних приписів. Тобто, на її думку, суб`єкт владних повноважень повинен був вказати конкретний пункт Правил дорожнього руху, який передбачає відповідальність за тонування розсіювачів світлових приладів транспортного засобу, яким є пункт 31.4.

Надаючи оцінку даному доводу, колегія суддів проаналізувавши пункт 31 Правил дорожнього руху, який встановлює технічний стан транспортних засобів встановила, що він складається з підпунктів від 31.1 до 31.4.

Пункт 31.1 встановлює загальні правила технічного стану транспортних засобів та їх обладнання та наголошує, що вони повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Водночас, підпункт 31.4.3 пункту 31.4 (ґ) забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Ураховуючи, що спірна постанова містить детальний опис правопорушення, а саме невідповідність стоп сигналів та габаритнів ліхтарів вимогам ДСТУ, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що допущені працівником ГУНП в Миколаївській області неточності при заповненні оскаржуваної постанови стосовно пункту Правил дорожнього руху, який був порушений ОСОБА_1 , є формальними та не впливають на правомірність оскаржуваної постанови та, як наслідок, не можуть потягнути за собою безумовне її скасування.

Наступним доводом апеляції є те, що фабула правопорушення, що викладена в оскаржуваній постанові не відповідає суті адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП.

На думку скаржниці, відповідальність за вказаною нормою передбачена, зокрема, за переобладнання, натомість тонування стоп сигналів не є переобладнанням транспортного засобу, а відтак її довіритель не повинен відповідати за ті дії, що він не вчиняв.

Колегія суддів вважає позицію скаржниці помилковою з таких підстав.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам.

Отже, з даної статті можна дійти висновку, що тонування стоп сигналів є переобладнанням транспортного засобу, оскільки відбувається зміна деталі автомобіля, а тому єдиним видом відповідальності за порушення відповідних вимог Правил дорожнього руху є штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн, відповідно до частини першої статті 121 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у правильності висновків суду першої інстанції, скаржник в апеляційній скарзі не навів.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями: 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Архипової Катерини Гаврилівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко