Справа № 523/13448/24
Суддя: Дяченко В. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/103/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Одесі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2721727 від 31.07.2024 року.

Позов мотивований тим, що 31 липня 2024 року позивач рухався на власному автомобілі марки «Nissan NV», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чорноморського козацтва, 80, м. Одеса, де був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він перевищив швидкість більше ніж на 20 км/год. Швидкість 87 км/год. була зафіксована приладом TruCam.

За фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП 31.07.2024 року поліцейським 2 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Одеської області рядовим поліції ОСОБА_2 була винесена постанова (вексель) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2721727.

Позивач зазначає, що повідомляв працівнику поліції, про те, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліцій, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст.40 Закону України «Про Національну поліції». Тримання приладу TruCam 008382 на витягнутій руці з-за тримера рук відбувається вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

На цій підставі вважає некоректними результати вимірювання швидкості руху автомобіля.

Крім того, позивач вказав, що згідно з записів відеореєстратора, який знаходився у його автомобілі, транспортний засіб працівників патрульної поліції був схований за деревами. Також позивач зазначає, що працівники поліції застосовували до нього погрози.

Позивач вказує, що наданий позивачу працівником поліції зразок службового посвідчення не доведений до населення належним чином і є незаконним, оскільки порушує ст. 57 Конституції України. Крім того, всупереч Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 823, одяг поліцейського був чорного кольору, а не темно-синього. Відтак працівники поліції не підтвердили юридично свої повноваження.

Посилаючись на те, що вимірювання швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, було проведено з рук працівника поліції, працівники поліції перевищили свої повноваження, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у вказаній справі.

В судові засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

В судове засідання представник відповідача Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та про нефіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2721727, 31 липня 2024 року о 10:49 год. ОСОБА_1 в населеному пункті - м. Одеса по вул. Чорноморського козацтва, буд.80, керував транспортним засобом марки «Nissan NV», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкість 87 км/год., при допустимій 50 км/год., вимірювання проводилося приладом TruCam 008382, чим порушив пункт 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. По справі прийнято рішення та накладено штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.14).

Положеннями ч. 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 і 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З урахуванням принципу диспозитивної, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховним Судом у постанові № 162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.

Згідно ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію», систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про Національну поліцію» систему поліції складають: - центральний орган управління поліцією; - територіальні органи поліції. Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 ЗУ «Про національну поліцію» територіальні органи поліції як юридичні особи публічного права … Територіальні органи поліції утворює Кабінет Міністрів України…

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Відповідно до п. 3 розд. І, п. 9 розд. V «Положення про Департамент патрульної поліції» затвердженого Наказом НП України № 73 від 06.11.2015 року (розміщеного на сайті - patrol.police.gov.ua) Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції. Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки…, печатку…

Відповідно до структури Департаменту патрульної поліції (розміщеного на сайті - patrol.police.gov.ua) до структури входить територіальний підрозділ - Управління патрульної поліції в Одеській області.

Оскаржувана постанова винесено рядовим поліції 2 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 , який є працівником органу Національної поліції, а саме - Департаменту патрульної поліції, як міжрегіонального територіального органу.

Відповідачем у справі зазначено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, який не є суб`єктом владних повноважень (юридичною особою публічного права працівником якої винесено оскаржувану постанову).

В даному випадку належним відповідачем у справі має бути Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень який має виступати відповідачем у зазначеній категорії справ, тобто позов подано ОСОБА_1 не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

Саме на таке застосування даних норм права вказує Верховний Суд у своїх Постановах у справах № 330/3416/17, № 336/4525/17.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

З клопотаннями чи заявою про заміну відповідача належним відповідачем (залучення співвідповідача), яким є саме Департамент патрульної поліції, позивач ОСОБА_1 до суду не звертався.

Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений можливості залучити належного відповідача - Департамент патрульної поліції.

Суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Варто вказати на те, що інші доводи позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, оскільки, позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність їх дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

З огляду на те, що суд, з урахуванням принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, не може без згоди або клопотання позивача самостійно замінити одного відповідача на іншого або залучити співвідповідача, тому заявлені позовні вимоги до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підлягають залишенню без задоволення, оскільки їх пред`явлено до неналежного відповідача, тобто не до тієї особи, яка має відповідати за ними (в даному випадку належним відповідачем у справі має бути Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень який має виступати відповідачем у зазначеній категорії справ).

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 заявлено до неналежного відповідача, відтак у позові відмовляє.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися із позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачем при поданні вказаного позову мав бути сплачений судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи, що після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір, а також беручи до уваги відмову у задоволенні позову, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 268-272, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22.11.2024 року.

Суддя