Справа № 335/1970/23
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ

28 листопада 2024 року Справа № 335/1970/23 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головної Державної казначейської служби у України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 168; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень Головним управлінням державної казначейської служби України в Запорізькій області щодо не виконання рішення суду №335/1970/23;

- визнати протиправними дії Головного управління державної казначейської служби України в Запорізькій області щодо не виконання рішення суду у справі №335/1970/23;

- зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Запорізькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення у справі №335/1970/23;

- установити Головному управлінні державної казначейської служби України в Запорізькій області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

В обґрунтування заяви зазначено наступне. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2023 №335/1970/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення спадкового майна задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом грошову суму в розмірі 209391,34 грн. (двісті дев`ять тисяч триста дев`яносто одна гривня 34 копійки). На виконання вищезазначеного рішення №335/1970/23 судом видано виконавчі листи.

Вищезазначені виконавчі документи скеровані до виконання на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області. Листом ГУ ДКСУ у Запорізькій області від 21.08.2024 №04-08.3-10/6368 Стягувача повідомлено, що виконання рішення суду №335/1970/23 буде здійснюватися у третю чергу згідно приписів Закону України №4901-VI. Стягувач вважає що бездіяльність ГУ ДКСУ у Запорізькій області щодо не виконання рішення суду №335/1970/23 є протиправною та порушує його права.

Вивчивши зміст поданої заяви, перевіривши дотримання заявником вимог щодо оформлення (подання) вказаної заяви, зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Розділ IV Кодексу адміністративного судочинства України містить положенням, які регламентують процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Положеннями частини 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Таким чином, передбачений частиною четвертою статті 383 КАС України строк, протягом якого особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, є спеціальним строком звернення до адміністративного суду, який відрізняється від загального строку своєю тривалістю (є коротшим) і обумовлюється специфікою відповідних відносин, у яких визначеності (ясності) у спірних правовідносинах потрібно досягнути якомога швидше.

Законодавчі підходи до визначення початку відліку строку звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на стадії виконання судового рішення, не відрізняються від загальних чи спеціальних строків для окремих особливих видів правовідносин та передбачають, що початок відліку строку визначається або від дня, коли особа дізналася, або коли повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку строку звернення береться до уваги, коли особа насправді дізналася про наявність відповідного порушення, чи мала вона реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше або, що дія, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на певний день мали ознаки, за якими можна визначити їхню протиправність.

Отже, визначальним для вирішення питання про дотримання заявником строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині першій цієї статті, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що заявник, ознайомившись з листом ГУ ДКСУ у Запорізькій області від 21.08.2024 №04-08.3-10/6368, дізнався про порушення своїх прав, однак із вказаною заявою позивач звернувся до суду лише 22.11.2024 (дата подачі заяви через систему "Електронний суд").

Жодних доказів у підтвердження інших обставин того, коли позивачу стало відомо про порушення його прав, заявником надано не було, а тому суд позбавлений можливості констатувати факт дотримання позивачем строку на подання заяви у порядку ст. 383 КАС України. Без достовірного встановлення цього факту відсутні підстави для висновку про відповідність поданої заяви вимогам, які до неї висуваються у ст. 383 КАС України.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінувати учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Наведена правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в ухвалі від 31.01.2023 у справі № 9901/988/18, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2023.

Таким чином, судом встановлено, що заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду у справі №335/1970/23 не відповідає вимогам частини 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки подана із пропуску десятиденного строку на її подання.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заяву позивача від 22.11.2024, яка подана ним у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, слід повернути на підставі частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-243, 248, 250, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника, адвоката Конопліцького Ігоря Васильовича, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень у справі №335/1970/23 за позовом ОСОБА_1 до Головної Державної казначейської служби у України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі і підписано 28.11.2024.

Суддя М.С.Лазаренко