Справа № 380/30639/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/30639/23 пров. № А/857/13130/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Чаплик І.Д. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_2 , відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ, Уряд) №168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168) у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 01.01.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023 та з 27.07.2023 по 21.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум та зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому вказану додаткову винагороду та за вказані періоди, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 01.01.2023 по 15.01.2023, з 01.02.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023 та з 27.07.2023 по 21.08.2023 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 вказану додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів за період з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 01.01.2023 по 15.01.2023, з 01.02.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023 та з 27.07.2023 по 21.08.2023 та здійснити її виплату з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що за період з 01.12.2022 по 08.12.2022, 01.01.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023, з 27.07.2023 по 21.08.2023 позивачу виплачено належні йому суми грошового забезпечення в повному обсязі. У в/ч НОМЕР_1 відсутні законні підстави щодо нарахування та виплати позивачу додаткової грошової допомоги в розмірі до 100000 грн в розрахунку на місяць за період з 01.12.2022 по 08.12.2022, 01.01.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023, з 27.07.2023 по 21.08.2023, оскільки ним не надано підтверджуючих документів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за вказані періоди, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. Вказує, що відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011) та Постанови №168, військовослужбовець самостійно повинен звернутися до командира військової частини з довідкою про обставини травм (поранення, контузії, каліцтва) за формою, встановленою законодавством.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що позивач проходить військову службу в Збройних Силах України за контрактом.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №50 від 07.03.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_3 (по особовому складу) №9-РС від 05.03.2022 на посаду командира відділення технічного обслуговування взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_1 , перепризначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №44-РС від 07.03.2022 на посаду командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, який прибув для подальшого проходження служби з Військового коледжу сержантського складу Національного академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з 07.03.2022 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 31.03.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вважати таким, що 31.03.2022 вибув з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №151 від 16.06.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_1 вважати таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угрупування Соледар у Донецькій області з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №213 від 15.08.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_1 вважати таким, що вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання Соледар, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №214 від 16.08.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вважати таким, що прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання Донецьк, які залучаються та беруть безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №330 від 08.12.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вважати таким, що 08.12.2022 вибув з району виконання завдань після безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у відпустку за сімейними обставинами.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №335 від 13.12.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вважати таким, що 13.12.2022 прибув в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з відпустки за сімейними обставинами.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №67 від 06.03.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вважати таким, що 06 березня 2023 року вибув з району виконання завдань після безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Дніпропетровський військовий госпіталь (військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) для проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №70 від 09.03.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вважати таким, що 09.03.2023 прибув в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), після проходження військово-лікарської комісії.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №88 від 27.03.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) №80-РС від 27.03.2023 на посаду командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №178 від 23.06.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону вважати таким, що 23.06.2023 вибув з району виконання завдань після безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у щорічну основну відпустку за 2023 рік, з 23.06.2023 по 02.07.2023.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №188 від 03.07.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону вважати таким, що 03 липня 2023 року прибув в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з щорічної основної відпустки.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №202 від 17.07.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону вважати таким, що 17.07.2023 вибув з району виконання завдань після безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії до НАСВ, АДРЕСА_3 , на 15 діб з 17.07.2023 по 31.07.2023 для складання вступних випробувань.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №214 від 29.07.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону вважати таким, що 29.07.2023 прибув в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з НАСВ, АДРЕСА_3 , після здачі іспитів.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №237 від 21.08.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону вважати таким, що 21.08.2023 прибув в пункт постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з району виконання завдань після безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №238 від 22.08.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, зарахованого наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) №21-КС від 25.07.2023 на перший курс денної форми навчання, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби, м. Львів.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України №1196/3703 від 22.08.2023, молодший сержант ОСОБА_1 за періоди: з 31.03.2022 по 15.08.2022; з 16.08.2022 по 08.12.2022; з 13.12.2022 по 06.03.2023; з 09.03.2023 по 23.06.2023; з 03.07.2023 по 17.07.2023; 27.07.2023 по 21.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах Київської та Донецької областей.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, пропорційно періодів безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Листом №1/37/10700 від 04.10.2023 відповідач повідомив представника позивача, що включений в наказ щодо виплати додаткової винагороди в період з: - 01.06.2022 по 15.06.2022 з розрахунку 30 000 гривень; - 16.06.2022 по 30.06.2022 з розрахунку 100 000 гривень; - 01.07.2022 по 15.07.2022 з розрахунку 30 000 гривень; - 16.07.2022 по 31.07.2022 з розрахунку 100 000 гривень; - серпень місяць 2022 року з розрахунку 100 000 гривень; - вересень місяць 2022 року з розрахунку 100 000 гривень; - жовтень місяць 2022 року з розрахунку 100 000 гривень; - листопад місяць 2022 року з розрахунку 100 000 гривень; - 08.12.2022 по 12.12.2022 з розрахунку 30 000 гривень; - 01.12.2022 по 07.12.2022 з розрахунку 30 000 гривень; - 13.12.2022 по 31.12.2022 з розрахунку 100 000 гривень; - 01.01.2023 по 15.01.2023 з розрахунку 30 000 гривень; - 16.01.2023 по 31.01.2023 з розрахунку 100 000 гривень; - лютий місяць 2023 року з розрахунку 30 000 гривень; - 01.03.2023 по 05.03.2023, 09.03.2023 по 31.03.2023 з розрахунку 30 000 гривень; - квітень місяць 2023 з розрахунку 30 000 гривень; - травень місяць 2023 з розрахунку 30 000 гривень; - 01.06.2023 по 22.06.2023 з розрахунку 30 000 гривень; - 03.07.2023 по 16.07.2023, 28.07.2023 по 31.07.2023 з розрахунку 30 000 гривень.. Вказане підтверджується і довідкою №5742 від 10.10.2023 про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення з березня 2022 року по серпень 2023 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн, пропорційно періодів безпосередньої участі у бойових діях, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що за періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивачу належала виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 з розміру 100000 грн за місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Суд зазначив, що у періоди з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 01.01.2023 по 15.01.2023, з 01.02.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023 та з 27.07.2023 по 21.08.2023 додаткова винагорода виплачувалась у меншому розмірі (30000 грн) або не виплачувалась взагалі. Щодо періоду з 16.01.2023 по 31.01.2023 судом встанволено, що позивачу була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100000 гривень, а тому у цій частині позову права позивача порушені не були.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині та не вбачає підстав для застосування положень частини другої цієї статті.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції на час прийняття) передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є-Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно п.2-1, 3 Постанови №168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Згідно абз.3, 4 пункту 3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно п.4 Окремого доручення, у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно п.5 Окремого доручення, виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

З огляду на вказані норми, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників) військових частин, в яких проходить службу військовослужбовець, які видаються у разі підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, що засвідчується Довідкою керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. У свою чергу, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу.

Додатком №1 до Окремого доручення затверджено форму довідки. У довідці визначається період такої участі військовослужбовця, а також зазначаються підстави для її видання: бойові накази, журнал бойових дій, рапорти командирів підрозділів.

Колегія суддів зазначає, що безпосередня участь позивача протягом періодів з 31.03.2022 по 15.08.2022; з 16.085.2022 по 08.12.2022; з 13.12.2022 по 06.03.2023; з 09.03.2023 по 23.06.2023; з 03.07.2023 по 17.07.2023; з 27.07.2023 по 21.08.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах Київської та Донецької областей, підтверджується відповідними наказами командира в/ч НОМЕР_1 та довідкою №1196/3703 від 22.08.2023

Підставою зазначено : наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №12 від 22.06.2022; №65 від 16.08.2022; №93 від 16.09.2022; наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №51 від 19.08.2022; №129 від 17.12.2022; №139 від 29.12.2022; №68 від 22.03.2023; накази командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №74 від 31.03.2022, №178 від 23.06.2023, №188 від 03.07.2023, №202 від 17.07.2023, №214 від 29.07.2023, №237 від 21.08.2023

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, у періоди з 01.12.2022 по 08.12.2022 позивачу була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 гривень, з 01.01.2023 по 15.01.2023 була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 гривень; з 16.01.2023 по 31.01.2023 була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100000 гривень; у лютому 2023 року була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 грн; з 01.03.2023 по 05.03.2023 та з 09.03.2023 по 31.03.2023 була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 гривень; за квітень і травень 2023 року була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 гривень; з 01.06.2023 по 22.06.2023 була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 гривень; з 03.07.2023 по 16.07.2023 та з 28.07.2023 по 31.07.2023 була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 гривень.

Вказане підтверджується довідкою №5742 від 10.10.2023 про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення з березня 2022 року по серпень 2023 року та листом №1/37/10700 від 04.10.2023.

Отже, враховуючи наведені вище положення нормативно-правових актів та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 01.01.2023 по 15.01.2023, з 01.02.2023 по 06.03.2023, з 09.03.2023 по 23.06.2023, з 03.07.2023 по 17.07.2023 та з 27.07.2023 по 21.08.2023 позивачу належала виплата додаткової винагороди, передбачена Постановою №168 з розміру 100000 грн за місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, оскільки така виплачувалась у меншому розмірі (30000 грн) або не виплачувалась взагалі.

Суд першої інстанції вірно відхилив доводи відповідача про те, що позивач не надав підтверджуючих документів щодо перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за вказаний період, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я, оскільки за матеріалами справи позивач просить виплатити йому додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а не дням перебування на лікуванні внаслідок поранення, а питання щодо виплати позивачеві коштів за час перебування на лікуванні внаслідок поранення за вказаними обставинами справи не порушується.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року по справі №380/30639/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук