Справа № 420/8132/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/8132/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року, прийняте у складі суду судді Білостоцького О.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №157 від 23.11.2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №177 від 23.11.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту прийняття рішення суду та довічно.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №157 від 23.11.2020 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №177 від 23.11.2020 року. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення повністю та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в ході перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії було встановлено, що підтвердити пільговий стаж роботи по довідці № 16 від 24.01.2020 неможливо в зв`язку з відсутністю записів факту роботи в наказах та картці Т-2, заробітна плата за вказані періоди не нараховувалась, що свідчить про відсутність законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Апелянт вказує, що оскільки позивач надав до Головного управління завідома неправдиві відомості про факт роботи на ТОВ «Північтранс», у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії та як наслідок припинення виплати пенсії та стягнення надміру виплачених сум пенсії. На думку апелянта, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом без поважних причин, при цьому судом необґрунтовано стягнуто на користь позивача судовий збір.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 07.09.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у віці 58 років, звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

До заяви було додано трудову книжку серії НОМЕР_1 , видану 01.09.1992 року, згідно записів якої позивач з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року працював на посаді газоелектрозварювальника 5 розряду у АТП-15130 Одеського обласного управління пасажирського автотранспорту (з 15.05.1997 року АТП-15130 перетворено у ВАТ «Північтранс»). Також до заяви було додано трудову книжку серії НОМЕР_2 , видану 09.06.1982 року, згідно записів якої позивач також з 09.09.1992 року по 28.09.1995 року працював на посаді газоелектрозварювальника 5 розряду у Куліндоровському Кожсирьєвому заводі (з 18.12.1992 року завод реорганізовано в орендне підприємство «Кожсирьєвий завод»).

Також позивачем до заяви від 07.09.2020 року до пенсійного органу були надані наступні документи, що стосуються періоду його роботи з 1992 року по 1997 року, а саме:

1) довідка №16 від 24.01.2020 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ПАТ «ПІВНІЧТРАНС», згідно якої ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день на ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» за період з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року та виконував гозоелектрозварні роботи (кузовні роботи);

2) довідку №7/1 від 20.01.2020 року про перейменування підприємства, яка видана ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» (з 27.07.1988 року Одеське автотранспорте підприємство 15130, з 15.05.1997 року ВАТ «Північтранс», з 22.07.2011 року ПАТ «Північтранс»);

3) довідка №2101-1 від 21.01.2020 року, видана ПАТ «ШКІРСИРОВИННИЙ ЗАВОД», згідно якої ОСОБА_1 працював в Куліндоровському Шкірсировинному заводі №3 Одеського виробничого шкіряного об`єднання ім.В.І.Леніна газозварювальником 5 розряду у період з 09.09.1992 року по 28.09.1995 року.

Враховуючи вищенадані документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 07.09.2020 року було призначено позивачу пенсію відповідно до ст. 114 Закону № 1058-IV, з урахуванням пільгового періоду роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за час розгляду справи також зазначило, що за період з 07.09.2020 року по 30.10.2020 року позивачу була нарахована та виплачена пенсія у розмірі 3 081,60 грн.

У той же час, після призначення позивачу пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило зустрічну перевірку достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», виданої на ім???я ОСОБА_1 , який працював на ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» у період з 12.07.1982 року по 21.05.1986 року, та з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року, на підставі чого було складено акт №7393 від 28.09.2020 року. Разом з тим, у вказаному акті зазначено, що позивач був звільнений з ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» згідно наказу №77 від 21.05.1986 року, а тому підтвердити пільговий стаж роботи по довідці №16 від 24.01.2020 року неможливо у зв`язку з відсутністю записів факту роботи в наказах та картці Т-2, заробітна плата за період 1992-1997 року позивачу на підприємстві не нараховувалась.

Разом з тим, 23.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення №157 про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на те, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року, оскільки цей період не підтверджено первинними документами.

Також 23.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення №177 про утримання надміру виплачених сум пенсій, у зв`язку із наданням недостовірних відомостей для призначення пенсії. У рішенні зазначено, що відшкодування надміру виплачених сум пенсій буде проводитись у судовому порядку.

Пізніше, позивач звернувся 18.05.2022 року із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 26.05.2022 року було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком та зазначено, що страховий стаж особи становить 10 років 03 місяців 04 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано наступні періоди:

періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 09.06.1982 року, оскільки трудова книжка починається з 41 сторінки та наявне необумовлене виправлення року народження яке не завірено належним чином, період роботи з 20.07.1979 року по 21.04.1980 року зазначено раніше ніж дата видачі трудової книжки, та період з 12.07.1982 року по 21.05.1986 року на посаді газоелектрозварника на підприємстві АТП-15124, у даті зарахування наявне необумовлене виправлення;

періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 01.09.1992 року на посаді електрозварника на підприємстві АТП-15130, оскільки печатка підприємства на першій сторінці трудової книжки не відповідає назві підприємства прийняття на роботу.

У рішенні зазначено, що для зарахування вище зазначених періодів роботи трудових книжок необхідно надати уточнюючі довідки із зазначенням дати народження та довідки про перейменування підприємств.

07.06.2022 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 13.06.2022 року було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком та зазначено, що страховий стаж особи становить 28 років 01 місяць. За доданими документами до страхового стажу не зараховано наступний період:

період роботи з 20.07.1979 року по 21.04.1980 року, оскільки запис про роботу зазначено раніше ніж дата видачі трудової книжки НОМЕР_3 від 09.06.1982 року.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, позивач 16.08.2022 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності його заяву було передано на розгляд іншому територіальному управлінню пенсійного органу, з огляду на що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Терпопільській області №10 від 23.08.2022 року було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком та зазначено, що страховий стаж особи становить 28 років 03 місяці 10 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано наступний період:

період роботи з 20.07.1979 року по 21.04.1980 року, оскільки запис згідно трудової книжки НОМЕР_3 дата заповнення 09.06.1982 року про прийняття на роботу здійснено із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями пенсійних органів, позивач оскаржив їх в судовому порядку в межах адміністративної справи №420/13871/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року по справі №420/13871/22 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 26.05.2022 р.; №10 від 13.06.2022 р.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 23.08.2022 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 20.07.1979 р. по 21.04.1980 р. газоелектрозварником 3-го розряду у БМУ-2 треста Одесгражданжилстрой.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.05.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року по справі №420/13871/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 03.01.2023 року №10 було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії №10 від 26.05.2022 року.

Згідно вказаного рішення зараховано період роботи з 20.07.1979 року по 21.04.1980 року газоелектрозварником 3-го розряду у БМУ-2 треста Одесгражданжилстрой, але відмовлено у призначені пенсії, оскільки страховий стаж становить менше 29 років. Згідно вказаного рішення страховий стаж роботи складає 28 років 11 місяців 11 днів.

За твердженням позивача, вищевказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.01.2023 року, прийняте на заміну рішення про відмову №10 від 26.05.2022 року, він не оскаржував та продовжив працювати, оскільки розмір страхового стажу, необхідний для призначення пенсії за віком, залишався невеликий.

Водночас, у березні 2024 року позивач дізнався про наявність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні йому пенсії за віком згідно закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 23.11.2020 року №157 та рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 23.11.2020 року №177 у зв`язку з тим, що на його адресу надійшов супровідний лист Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ухвалою про відкриття провадження по справі №504/5238/23, де пенсійний орган просить суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 3 081,60 грн.

Вважаючи вищевказані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні йому пенсії за віком згідно закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 23.11.2020 року №157 та рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 23.11.2020 року №177, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в межах даної справи.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення №157 від 23.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що стосується неможливості врахування періоду роботи позивача з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс суперечить тим відомостям, які покладені в основу прийняття останнього та чинного рішення Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 03.01.2023 року, прийнятого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року по справі №420/13871/22, оскільки період роботи позивача з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс у страховий стаж позивача зарахований та не оспорюється пенсійним органом.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абз.1 п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно ч.1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За п.2 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Вищевказані норми корелюються з п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII), згідно якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Згідно ч.1 ст.44 Закону №1058-IV заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) (в редакції станом на 23.02.2019 року) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, а також показання свідків. При цьому головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посадах, які відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Судом встановлено, що посилаючись на п.2 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV, 07.09.2020 року позивач (у віці 58 років) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою при призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Вказаний факт сторонами по справі не заперечується. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №81 від 09.09.2020 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

З цього приводу суд акцентує увагу на тому, що в матеріалах пенсійної справи позивача міститься лише протокол призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 07.09.2020 року, водночас примірника рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №81 від 09.09.2020 року про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 07.09.2022 року, матеріали пенсійної справи не містять.

Крім того, доказів направлення позивачу примірника вищевказаного рішення №81 від 09.09.2020 року або будь-яких інших доказів сповіщення позивача про призначення йому пенсії з 07.09.2020 року, представником пенсійного органу за час розгляду справи надано не було.

Разом з тим, спірним питанням в даній справі є виключно прийняття Головним управлінням Пенсійного органу України в Одеській області після призначення позивачу з 07.09.2020 року пенсії відповідних рішень про відмову у призначенні цієї пенсії та про утримання надміру виплачених сум пенсії.

Так, за твердженням представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV позивачу було призначено з урахуванням пільгового періоду роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс, який був відображений у пільговій довідці №16 від 24.01.2020 року, виданої ТОВ Північтранс.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

За ч.3 ст. 49 Закону №1058-IV у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи суд зазначає, що у пенсійного органу наявні повноваження щодо перевірки даних заявників у документах та відомостях перед призначенням пенсії та щодо прийняття рішень про перегляд підстав та розміру виплати вже призначеної пенсії у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії.

Як було встановлено судом вище, вже після призначення позивачу пенсії 07.09.2020 року пенсійний орган здійснив зустрічну перевірку достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених, зокрема, у довідці №16 від 24.01.2020 року, на підставі чого було видано акт №7393 від 28.09.2020 року, в якому було зазначено про неможливість підтвердження пільгового стажу роботи позивача у період з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року, оскільки цей період не підтверджено первинними документами.

Враховуючи зазначене, 23.11.2020 року відповідач прийняв рішення №157 про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, посилаючись на те, що період його роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс неможливо підтвердити наданими позивачем первинними документами.

Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що матеріали пенсійної справи позивача не містять доказів надіслання та отримання позивачем оскаржуваного рішення №157 від 23.11.2020 року про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах.

У той же час суд враховує й те, що звертаючись до пенсійного органу із заявами від 07.06.2022 року та 16.08.2022 року про призначення пенсії, позивач хоча і отримував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 13.06.2022 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 23.08.2022 року про відмову в призначенні йому пенсії, водночас згідно вищевказаних рішень пенсійний орган не визнавав період роботи позивача з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс спірним та зараховував його до страхового стажу заявника. Також спірний період роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року було зараховано у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 03.01.2023 року, прийнятого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року по справі №420/13871/22.

Також у вищевказаних рішеннях не було жодних посилань на неврахування спірного періоду роботи позивача у ТОВ Північтранс з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року через неможливість підтвердження відповідних даних згідно наданої довідки №16 від 24.01.2020 року, виданої ТОВ Північтранс.

Отже, оскаржуване рішення №157 від 23.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що стосується неможливості врахування періоду роботи позивача з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс суперечить тим відомостям, які покладені в основу прийняття останнього та чинного рішення Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 03.01.2023 року, прийнятого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року по справі №420/13871/22, оскільки період роботи позивача з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс у страховий стаж позивача навпаки зарахований та не оспорюється пенсійним органом. Доказів скасування рішення Пенсійного фонду України в Одеській області №10 від 03.01.2023 року за час розгляду справи сторонами надано не було.

Отже, приймаючи до уваги врахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області періоду роботи з 01.09.1992 року по 05.11.1997 року у ТОВ Північтранс до страхового стажу позивача у рішенні №10 від 03.01.2023 року, а також враховуючи той факт, що рішення пенсійного органу №10 від 03.01.2023 року є чинним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №157 від 23.11.2020 року. В свою чергу, апелянтом зазначених висновків суду першої інстанції спростовано не було.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №177 від 23.11.2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Аналізуючи вищезазначене, у разі виявлення пенсійним органом недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких здійснюється виплата пенсії, після прийняття відповідного рішення про перегляд розміру пенсії для виплати або про припинення виплати пенсії взагалі, за наявності надміру виплачених сум пенсій вищевказані суми можуть бути повернуті пенсіонером або добровільно, або в порядку примусового стягнення на підставі рішень територіальних органів пенсійного органу, або в судовому порядку.

Як було встановлено судом вище, внаслідок прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення №157 від 23.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком, 23.11.2020 року було також винесено рішення №177 про утримання надміру виплачених сум пенсійних виплат за період з 07.09.2020 року по 30.10.2020 року у розмірі переплати 3 081,60 грн.

Суд акцентує увагу на тому, що у матеріалах пенсійної справи позивача відсутні докази сповіщення позивача про винесення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення №177 від 23.11.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсійних виплат, що, у разі доведення факту надання страхувальником недостовірних відомостей під час виготовлення довідки №16 від 24.01.2020 року, фактично позбавило позивача права в добровільному порядку повернути надміру виплачені суми пенсії.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за час розгляду справи зазначило, що за період з 07.09.2020 року по 30.10.2020 року позивачу була нарахована та виплачена пенсія у розмірі 3 081,60 грн., водночас жодних доказів на підтвердження зазначеної інформації до суду пенсійним органом не надано ні в матеріалах пенсійної справи, ні у відзиві. Також представником відповідача не спростовані твердження позивача, що він не отримував вищевказані пенсійні виплати у спірний період.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №17 від 23.11.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсійних виплат.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що як зазначає позивач, про наявність оскаржуваних рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №157 та №177 від 23.11.2020 року він дізнався з рекомендованого листа Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.02.2024 року, в якому містилась позовна заява по справі №504/5238/23.

Апелянтом зазначених доводів спростовано не було, жодних доказів, які б підтверджували ознайомлення позивача із оскаржуваними у межах даної справи рішеннями пенсійного органу матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом без поважних причин

Доводи апелянта, що стягнення на користь позивача суми судового збору з огляду на заборону використання коштів Пенсійного Фонду на цілі, не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірним, ґрунтуються на хибному розумінні відповідачем норм матеріального та процесуального права, та свідчать виключно про правовий нігілізм представника державного органу.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко