Справа № 300/6607/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2024 р. справа № 300/6607/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про
зобов`язання Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди робіт згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 :
- з 12.07.1983 по 19.02.1987 в ПАТ "Родон";
- з 21.02.1987 по 14.04.2000 в колгоспі ім. "Дзержинського" (селянська спілка пайовиків "Тлумач");
- жовтень 2020 р. - період здійснення догляду за пенсіонером.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди робіт та догляду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.
18.09.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (а.с.29-33). Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив, вказавши, що позивач 02.07.2024 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та за розглядом заяви позивача 10.07.2024 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Загальний страховий стаж позивача становить 19 років 2 місяці. До страхового стажу позивача не зараховано: - періоди роботи згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , оскільки записи внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58; - період роботи з 12.07.1983 по 19.02.1987 згідно довідки від 17.05.2024 № 125, видної ПАТ "Родон" на ОСОБА_2 , в зв`язку з розбіжністю дошлюбного прізвища; - період роботи в колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно довідки від 14.04.2000 № 15, оскільки відсутня інформація про перейменування колгоспу, а згідно архівних довідок від 26.06.2024 № 1080/01-20, від 26.06.2024 № 1083/01-20 інформація про зарахування, звільнення ОСОБА_1 відсутня, первинні документи трудового стажу та заробітку колгоспників до архіву не надходили. Згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за жовтень 2020 року. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.
18.09.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, визначений чинним законодавством (а.с.38-42).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.07.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивача не зараховано:
- періоди роботи згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , оскільки запис про виправлення імені внесений із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58;
- період роботи з 12.07.1983 по 19.02.1987 згідно довідки від 17.05.2024 № 125, видної ПАТ "Родон" на ОСОБА_2 , в зв`язку з розбіжністю дошлюбного прізвища (згідно свідоцтва про укладення шлюбу - Бохінська);
- період роботи в колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно довідки від 14.04.2000 № 15, оскільки відсутня інформація про перейменування колгоспу, а згідно архівних довідок від 26.06.2024 № 1080/01-20, від 26.06.2024 № 1083/01-20 інформація про зарахування, звільнення ОСОБА_1 відсутня, первинні документи трудового стажу та заробітку колгоспників до архіву не надходили.
Зазначено, що згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків за жовтень 2020 року (Згідно довідки УПСЗН від 10.04.2024 № 705/19-20 здійснювала догляд за пенсіонером) (а.с.7).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови призначення пенсії за віком врегульовані статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Як встановлено, оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , оскільки запис про виправлення імені внесений із порушенням Інструкції від 29.07.1993 № 58; період роботи з 12.07.1983 по 19.02.1987 згідно довідки від 17.05.2024 № 125, видної ПАТ "Родон" на ОСОБА_2 , в зв`язку з розбіжністю дошлюбного прізвища (згідно свідоцтва про укладення шлюбу - Бохінська).
Суд зазначає, що такі недоліки трудової книжки не можуть бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливала на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того такі виправлення є незначними та не спростовують достовірність інших відомостей.
З огляду на вищенаведене, такі мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення трудової книжки позивача при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи тощо) скріплені печатками, не є достатньою підставою для не зарахування періодів роботи особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.
За таких обставин, відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , оскільки запис про виправлення імені внесений із порушенням Інструкції від 29.07.1993 № 58, період роботи з 12.07.1983 по 19.02.1987 згідно довідки від 17.05.2024 № 125, видної ПАТ "Родон" на ОСОБА_2 , в зв`язку з розбіжністю дошлюбного прізвища (згідно свідоцтва про укладення шлюбу - Бохінська).
Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача період з 21.02.1987 по 14.04.2000 в колгоспі ім. "Дзержинського" (селянська спілка пайовиків "Тлумач"), суд зазначає наступне.
Як встановлено, оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу згідно трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 період роботи в колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно довідки від 14.04.2000 № 15 (а.с.13), оскільки відсутня інформація про перейменування колгоспу, а згідно архівних довідок від 26.06.2024 № 1080/01-20, від 26.06.2024 № 1083/01-20 інформація про зарахування, звільнення ОСОБА_1 відсутня, первинні документи трудового стажу та заробітку колгоспників до архіву не надходили (а.с.11, 12, 16).
Відповідно до записів трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 та згідно довідки від 14.04.2000 № 15 у період з 21.02.1987 до 14.04.2000 позивач працювала у колгоспі ім. Дзержинського м. Тлумач, в подальшому перейменованого в селянську спілку пайовиків "Тлумач", зокрема згідно архівної довідки про перейменування колгоспу ім. Дзержинського м. Тлумач від 26.06.2024 № 1083/01-20: перейменовано колгосп ім. Дзержинського на колгосп "Тлумацький" у складі м. Тлумач, сіл Колінці, Надорожна (протокол № 4 від 13.09.1991 зборів уповноважених членів колгоспу ім. Дзержинського). Створено на базі населених пунктів м. Тлумач та с. Колінці колективне господарство - спілку селян пайовиків "Тлумацька" (протокол № 3 від 13.02.1992 зборів уповноважених членів колгоспу ім. Дзержинського). Створено Закрите акціонерне товариство "Тлумач" на базі спілки селян пайовиків "Тлумацька" (протокол № 1 від 30.01.1996 зборів уповноважених членів ЗАТ "Тлумач"). Перейменовано Закрите акціонерне товариство "Тлумач" в селянську спілку пайовиків "Тлумач" (протокол № 1 від 03.02.1998 загальних зборів ЗАТ "Тлумач"). Ліквідовано селянську спілку пайовиків "Тлумач" (протокол № 1 від 14.02.2000 загальних зборів членів с/с пайовиків "Тлумач") (а.с.8, 9, 13, 16).
Отже, період роботи позивача у колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 підтверджений належним чином записами трудової книжки та відповідними довідками. Водночас, суд зазначає, що ненадходження первинних документів трудового стажу та заробітку колгоспників до архіву та відсутність інформації про зарахування, звільнення ОСОБА_1 не можуть бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист.
Таким чином відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі з 21.02.1987 до 14.04.2000 згідно записів трудової книжки від 26.07.1983 НОМЕР_1 , довідки від 14.04.2000 № 15, архівної довідки про перейменування колгоспу ім. Дзержинського м. Тлумач від 26.06.2024 № 1083/01-20.
Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійною фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р., суд зазначає наступне.
Згідно із вимогами пункту "ж" частини 1 статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до пункту "є" частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який потребує постійного стороннього догляду.
Згідно із пунктом 10 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі: інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).
Згідно довідки УПСЗН від 10.04.2024 № 705/19-20 про отримання допомоги позивач перебувала на обліку в УПСЗН Івано-Франківської РДА, їй відповідно до постанови КМУ від 29.04.2004 № 558 з 12.05.2020 по 31.10.2020 призначено компенсацію особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).
Як встановлено, оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р., оскільки зазначено, що згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків за жовтень 2020 року (а.с.7).
Згідно зі статтею 11 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом 1 групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.
Зі змісту статті 41 Закону № 1058-IV вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Таким чином, та обставина, що позивач перебувала на обліку в УПСЗН Івано-Франківської РДА, їй відповідно до постанови КМУ від 29.04.2004 № 558 з 12.05.2020 по 31.10.2020 призначено компенсацію особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 свідчить про те, що вона відноситься до категорії застрахованих осіб, на яких розповсюджується дія Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII.
За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до страхового стажу позивача період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.
При цьому, відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Таким чином, органи пенсійного забезпечення мають право, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності окремих документів, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи.
В той же час, відповідачами не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності інформації зазначеної у довідці УПСЗН від 10.04.2024 № 705/19-20 про отримання допомоги.
Згідно із статтею 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.
Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Схожі ситуації виникали у судовій практиці. Зокрема, у постанові від 17.07.2019 у справі № 144/669/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: "внаслідок невиконання товариством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 1 січня 2004 року по 1 квітня 2005 року не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії. Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи." Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку, оскільки як і у справі, що розглядається, позивач в оскаржуваний період також перебував на посаді директора. Цей правовий висновок підтримано у постанові Верховного Суду від 30.12.2021 у справі № 348/1249/17.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 340/1454/21.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, слід зарахувати період здійснення догляду за пенсіонером за жовтень 2020 р.
Враховуючи спірні періоди робіт позивач має достатній вік та стаж для призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.07.2024 про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.