Справа № 161/17304/24
Суддя: Шестернін В. Д.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/256/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участі секретаря Мельник А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_2 зміст позовних вимог

19.09.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов обгрунтований таким.

05.09.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №762, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною з таких причин.

З постанови не вбачається де, коли саме та яким чином вручалася чи направлялася повістка відповідачем, яка б зобов`язувала позивача звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова складалася за відсутності позивача, без розгляду справи та дослідження доказів. З процесуальними правами та доказами вчинення правопорушення позивача ніхто не ознайомлював, що є порушенням порядку розгляду адміністративних матеріалів.

Відповідач не перевіряв правильність складення протоколу, не сповіщав позивача про час і місце розгляду справи, не забезпечив права на подання відповідних клопотань та отримання правничої допомоги.

В зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №762 від 05.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

29.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позовну заяву, який мотивований таким.

19.06.2024 о 08:15 службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 робили спробу вручити ОСОБА_4 повістку, однак він відмовився від її отримання. Про цей факт був складений відповідний акт, текст акта зачитаний позивачу. Попри це позивач був усно оповіщений про необхідність прибуття 19.06.2024 о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний час позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, документів на підтвердження поважності причин неявки не надав. В зв`язку з цим матеріали щодо розшуку позивача були передані до органів Національної поліції.

За резальтатами розшуку, 02.09.2024 військовослужбовець ОСОБА_5 склав відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Протокол складався за особистої присутності ОСОБА_1 , при свідках. В протоколі зафіксований факт порушення, зазначені дата, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивач відмовився ознайомлюватися зі змістом протоколу, письмові пояснення та заперечення щодо протоколу не надав.

За результатами розгляду протоколу, на який позивач не з`явився, була винесена постанова №762 від 05.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відмова позивача як військовозобов`язаного від отримання повістки без поважних причин не свідчить про відсутність обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 в дату та час, зазначені в повістці.

Відповідач, вважаючи оскаржувану постанову законною, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

04.10.2024 представник позивача - адвокат Кушнірук А.В. усунув недоліки позовної заяви, подав доказ сплати судового збору.

Ухвалою суду від 08.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі.

29.10.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, який прийнятий судом до розгляду.

IV.Фактичні обставини справи, застосоване законодавство та мотиви суду

Учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи (ч. 1 ст. 159 КАС України). В цій категорії справ (ст. 286 КАС України) для позивача заявою по суті спору є позовна заява, для відповідача - відзив на позовну заяву (ч. 1 ст. 269 КАС України).

Суд встановив такі фактичні обставини.

В розписці №887 (а.с. 27) зазначено, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19.06.2024 о 14:00 для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії. Розписка не містить підпису ОСОБА_1 .

З акта відмови від отримання повістки від 19.06.2024 (а.с. 28) вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Текст повістки про явку на 19.06.2024 о 14:00 доведено (озвучено) ОСОБА_1 19.06.2024 о 08:20.

02.09.2024 офіцер мобілізаційного відділення молодший лейтенант ОСОБА_5 склала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №762 (а.с. 26).

За змістом цього протоколу, 19.06.2024 о 08:15, ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК на 19.06.2024, про що складено акт відмови. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі відсутні пояснення позивача. Від підпису протоколу позивач відмовився, що застережено підписом свідка.

05.09.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №762 (далі по тексту - Постанова №762), якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено на нього штраф в розмірі 17 000 грн. (а.с. 6, 29).

За змістом цієї постанови, ОСОБА_1 отримав повістку, що зобов`язувала його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 19.06.2024 для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії. У визначений у повістці строк він ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп. 2 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку, що затверджений постановою №1487 від 30/12/2022, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вважаючи постанову незаконною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, дотримуючись принципу офіційного з`ясування обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно оскаржуваної Постанови №762 дії позивача кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, суд вважає, що відповідач, кваліфікуючи дії позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладаючи стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., фактично діяв всупереч інформації, наведеній в протоколі про адміністративне правопорушення. Це вказує на неповне дослідження відповідачем матеріалів справи про адміністративне правопорушення і є безумовною підставою для скасування постанови в такій справі.

При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати саме з процедурних підстав.

Оскільки скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав передбачає повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відсутні і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 у справі №185/8460/16.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково.

V.Судові витрати

Враховуючи результат вирішення спору, виходячи із приписів ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в сумі 302,80 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 77, 242-246, 250, 255, 286, 272 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №762 від 05.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 17 000 грн.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 302,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений - 28.11.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін