Справа № 420/13187/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/13187/24

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,

повний текст судового рішення

складено 04.09.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Головного управління Національної в Одеській області від 29.03.2024 року №823 в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного правління поліції №2 ГУНП в Одеській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12.04.2024 року №522 о/с «По особовому складу» про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного правління поліції №2 ГУНП в Одеській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення); поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області з 12.04.2024 року, стягнувши з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заробітну плату за час вимушеного прогулу та допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у спірному дисціплінарному Наказі не наведено жодних об`єктивно існуючих складових дисциплінарного проступку в діях позивача, які б свідчили, що ним дійсно порушено норми права, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та застосовано дисциплінарне стягнення. В наказі не обґрунтовано співмірність дій позивача з застосованим до нього дисциплінарним стягненням у виді «звільнення зі служби в поліції». Також, в межах спірних правовідносин відповідачем належними та допустимими доказами не доведено встановлення порушень з боку позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/13187/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідачем - Головним управлінням Національної в Одеській області до суду надано відзив (від 20.05.2024 року вхід. №ЕС/20266/24), в якому наголошено на безпідставність позовних вимог, оскільки за результатами проведеного службового розслідування було встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 вчинив грубий дисциплінарний проступок, який виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18,частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого, третього, четвертого частини 5 статті 14, абзаців другого, третього, четвертого, шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 року №1700-VII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, абзаців другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179, пункту 1.3, підпунктів «б» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.4., пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, підпунктів 2,3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», 1.7 розділу 1, пунктів 2.1, 2.4 розділу 2, пункту 3.4 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 року №1000, пунктів 18, 24 розділу ІІ функціональних обов`язків, затверджених начальником ОРУП №2 ГУНП в області підполковником поліції А. Донцем від 15.01.2024 року №61/69, що виразилось в особистій недисциплінованості, в частині заборони вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, вчиненні порушення замість утримання від вчинення такого порушення та вжиття заходів щодо негайного усунення причин та умов його вчинення, не сприянні дисциплінарній комісії, проявленні нещирості та намаганні ввести дисциплінарну комісію в оману у частині встановлення фактичних даних щодо подій 13.03.2024 року за його участю, умисному невиконанні норм діючого законодавства, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, вчиненні ДТП, ненаданні на вимогу поліцейських свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни. Крім того, вказана подія 13.03.2024 року набула суспільного резонансу та негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, а також на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування п.1 Наказу Головного управління Національної в Одеській області від 29.03.2024 №823, в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного правління поліції №2 ГУНП в Одеській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12.04.2024 №522 о/с «По особовому складу» про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного правління поліції №2 ГУНП в Одеській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення); поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області з 12.04.2024, стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року по справі №420/13187/24 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

24.10.2024 року (вхід.№46369/24) на адресу суду апеляційної інстанції від представника Головного управління Національної поліції в Одеській області Дмитрієнко Каріни Вікторівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року по справі №420/13187/24 без змін.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом від 14.03.2024 №662 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_2 від 13.03.2024 року №55/744 щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВП №1 ОРУП №2 та ОРУП №2 ГУНП в області, у тому числі, неналежного виконання службових обов`язків старшим спеціалістом-криміналістом сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в області майором поліції ОСОБА_1 (0041207), зокрема, за фактом керування ним 13.03.2024 року з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, без реєстраційного документа на нього, вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також для вивчення його службової діяльності, ефективності проведення профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього, згідно зі статтями 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УМІ, Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807 та №1356/32808 відповідно призначено службове розслідування.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено Висновок від 28.03.2024 року, затверджений начальником ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_3 , та зазначено, що Комісія вважає застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції до майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18,частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого, третього, четвертого частини 5 статті 14, абзаців другого, третього, четвертого, шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 року №1700-VII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, абзаців другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179, пункту 1.3, підпунктів «б» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.4., пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, підпунктів 2,3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», 1.7 розділу 1, пунктів 2.1, 2.4 розділу 2, пункту 3.4 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 №1000, пунктів 18, 24 розділу ІІ функціональних обов`язків, затверджених начальником ОРУП №2 ГУНП в області підполковником поліції А. Донцем від 15.01.2024 року №61/69.

Наказом ГУНП в Одеській області від 29.03.2024 року №823 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ГУНП в Одеській області», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого, третього, четвертого частини 5 статті 14, абзаців другого, третього, четвертого, шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 року №1700-VII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, абзаців другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, пункту 1.3, підпунктів «б» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.4., пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, підпунктів 2,3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», 1.7 розділу 1, пунктів 2.1, 2.4 розділу 2, пункту 3.4 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 року №1000, пунктів 18, 24 розділу ІІ функціональних обов`язків, затверджених начальником ОРУП №2 ГУНП в області підполковником поліції А. Донцем від 15.01.2024 року №61/69, до майора поліції ОСОБА_4 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області від 12.04.2024 року №522 о/с майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції), звільнено з 12 квітня 2024 року.

Вважаючи вищевказані накази Головного управління Національної поліції в Одеській області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Статтею 3 Закону №580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст.8 Закону №580-VIII встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII,поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначенні Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Частинами 1,2 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Пунктами 1, 3 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, та встановлено Дисциплінарною комісією у висновку за результатами службового розслідування: « 13.03.2024 року приблизно о 14:57 екіпажем ГРПП «МУСОН-151» у складі працівників СРПП відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 (далі - ВП №1 ОРУП №2) ГУНП в області по вул. Спортивна, 6, у м. Чорноморську Одеського району Одеської області, під час відпрацювання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , виявлено водія вказаного автомобіля, яким виявився старший спеціаліст-криміналіст сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, в цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї. Під час спілкування поліцейських з майором поліції ОСОБА_5 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного приладу «DRAGER», або у медичному закладі, на що останній категорично відмовився. У зв`язку з чим, працівниками СРПП ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в області стосовно майора поліції ОСОБА_6 було складено протоколи за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП (серії ААД № 469745), статтею 124 КУпАП (серії ААД № 469744), а також винесено адміністративну постанову за частиною першою статті 126 КУпАП (останній не надав на перевірку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 гривень».

Зі змісту висновку за результатами службового розслідування, вбачається, що Комісія прийшла до висновку про наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, з підстав особистої недисциплінованості майора поліції ОСОБА_7 , в частині заборони вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, вчиненні порушення замість утримання від вчинення такого порушення та вжиття заходів щодо негайного усунення причин та умов його вчинення, не сприянні дисциплінарній комісії, проявленні нещирості та намаганні ввести дисциплінарну комісію в оману у частині встановлення фактичних даних щодо подій 13.03.2024 року за його участю, умисному невиконанні норм діючого законодавства, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, вчиненні ДТП, ненаданні на вимогу поліцейських свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни.

Частиною 1 статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1 1. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Пунктом 7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Під час з`ясування офіційних обставин справи, судом встановлено, що підставою для прийняття наказу ГУНП в Одеській області від 29.03.2024 року №823, в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, та наказу ГУНП в Одеській області від 12.04.2024 року, в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 12.04.2024 року майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, слугували порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18,частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого, третього, четвертого частини 5 статті 14, абзаців другого, третього, четвертого, шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 року №1700-VII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, абзаців другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, пункту 1.3, підпунктів «б» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.4., пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, підпунктів 2,3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», 1.7 розділу 1, пунктів 2.1, 2.4 розділу 2, пункту 3.4 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 №1000, пунктів 18, 24 розділу ІІ функціональних обов`язків, затверджених начальником ОРУП №2 ГУНП в області підполковником поліції ОСОБА_8 від 15.01.2024 року №61/69.

Як вбачається з Висновку службового розслідування, за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції В Капуляка від 13.03.2024 року, встановлено, що 13.03.2024 року приблизно о 14:57 екіпажем ГРПП «МУСОН-151» у складі працівників СРПП відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 (далі ВП №1 ОРУП №2) ГУНП в області по вул. Спортивна, 6, у м. Чорноморську Одеського району Одеської області, під час відпрацювання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , виявлено водія вказаного автомобіля, яким виявився старший спеціаліст-криміналіст сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в області майор поліції ОСОБА_1 .

Під час спілкування поліцейських з майором поліції ОСОБА_5 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного приладу «DRAGER», або у медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

В подальшому працівниками СРПП ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в області стосовно майора поліції ОСОБА_6 було складено протоколи за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП (серії ААД № 469745), статтею 124 КУпАП (серії ААД №469744), а також винесено адміністративну постанову за частиною першою статті 126 КУпАП (останній не надав на перевірку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 гривень.

13.03.2024 начальником УГІ ГУНП полковником поліції ОСОБА_9 подано доповідну записку (вих. УГІ ГУНП №55/744) керівництву ГУНП та запропоновано призначити службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВП №1 ОРУП №2 та ОРУП №2 ГУНП в області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків старшим спеціалістом-криміналістом сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в області майором поліції ОСОБА_5 , зокрема, за фактом керування ним 13.03.2024 року з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, без реєстраційного документу на нього, вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також для вивчення його службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

З метою перевірки зазначених відомостей наказом ГУНП в області від 14.03.2024 року №622, було призначено службове розслідування.

За вказаним вище фактом до ГУНП з ОУ ДВБ НПУ надійшло подання для усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування та залучення до складу дисциплінарної комісії старшого оперуповноваженого в ОВС ОУ ДВБ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 . На підставі вказаного подання внесено зміни до наказу ГУНП від 14.03.2024 року №622 та залучено до складу дисциплінарної комісії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 (наказ ГУНП в області від 20.03.2024 року №708).

На підставі пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, частини другої статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, та частини першої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», а також підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ протоколу наради керівництва Національної поліції від 28.02.2023 року №7 (вих. ДДЗ НПУ від 06.03.2023 року №2009/01/25-2023), наказом ГУНП в області від 14.03.2024 року №364 о/с майора поліції ОСОБА_6 було відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

Так, з метою об`єктивного з`ясування обставин, причин та умов, що призвели до порушення майором поліції ОСОБА_5 службової дисципліни, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією вивчено зібрані матеріали і відомості про дисциплінарний проступок, а саме: копії протоколів про адміністративні правопорушення, відеозаписи, зроблені посадовими особами ВП №1 ОРУП №2 ГУНП та УГІ ГУНП в області на місці вчинення правопорушення. Опитані поліцейські, які приймали участь у документальному оформлені матеріалів за наслідками вчинення майором поліції ОСОБА_5 правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, а також свідки події. Відібрані письмові пояснення від майора поліції ОСОБА_6 , безпосереднього та прямих керівників останнього.

З`ясовано, що 13.03.2024 року майор поліції ОСОБА_11 після добового чергування перебував на відпочинку. Перебуваючи на відпочинку майор поліції ОСОБА_11 вживав алкогольні напої (вид напоїв та точний час вживання у рамках службового розслідування встановити достеменно не надалось можливим).

Того ж дня, майор поліції ОСОБА_11 у період часу з 10:39 до 13:52 керував автомобілем «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить дружині майора поліції ОСОБА_6 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), по вулицях міста Чорноморськ, зокрема, з вул. Спортивна по проспекту Миру, далі по вул. Парусна до вул. Шума у бік вул. 1-го Травня; надалі у зворотному напрямку з вул. Шума до вул. Парусна, з вул. Паркова у бік вул. Хантадзе. Після цього, знову у зворотному напрямку з вул. Хантадзе по вул. Паркова до вул. 1-го Травня, по проспекту Миру до вул. Парусна, далі до вул. Шума у бік вул. 1-го Травня. Після цього, знов ж таки у зворотному напрямку від вул. Шума по вул. Парусна до вул. Олександрійська та по вул. Спортивна у бік свого місця мешкання по проспекту Миру, 24.

13.03.2024 року приблизно о 14:40 майор поліції ОСОБА_11 знову сів за кермо автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , та від`їхав від будинку, де мешкає. Після початку руху, майор поліції ОСОБА_11 , маючи знижену реакцію на зміну обстановки, спочатку зіштовхнувся з парканом біля будинку № 24 по проспекту Миру, де пошкодив передній бампер свого автомобіля, після чого від`їхавши від місця зіткнення, наїхав на інший паркан зеленого кольору, у результаті чого відбулось механічне пошкодження лако-фарбового покриття переднього правого колеса та переднього правого крила знизу.

У подальшому, майор поліції ОСОБА_11 проїхавши по міждворовому проїзду ще близько 100 метрів, виїхав на вул. Спортивну, де наїхав на перешкоду бордюр біля будинку № 6 по вулиці Спортивна. У результаті наїзду на перешкоду, було значно пошкоджено передне ліве колесо автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 .

Свідками вказаної події були ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після наїзду на перешкоду, майор поліції ОСОБА_11 увімкнув задню передачу маючи намір рухатись назад, щоб з`їхати з бордюра. Побачивши це, до автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , підійшов ОСОБА_15 , який постукавши у переднє водійське скло автомобіля, повідомив майору поліції ОСОБА_11 про те, що автомобіль пошкоджено і рухатись нікуди не потрібно. У свою чергу, майор поліції ОСОБА_11 вимкнувши двигун, вийшов із-за керма автомобіля та похитуючись сперся руками на капот автомобіля. Після цього, майор поліції ОСОБА_11 сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 .

Побачивши, що майор поліції ОСОБА_11 має ознаки сп`яніння, один з присутніх на місці події громадян (точні анкетні данні в рамках службового розслідування встановити не надалось можливим), зі свого мобільного телефону НОМЕР_4 зателефонував на спецлінію « 102» та повідомив про те, що в м. Чорноморськ по вул. Спортивна, 6, водій автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , здійснив наїзд на перешкоду, перебуває у стані алкогольного сп`яніння та знаходиться на місці. Після цього, заявник та громадяни ОСОБА_16 і ОСОБА_15 залишили місце події.

При цьому, майор поліції ОСОБА_11 в порушення вимог пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100 (далі Порядок), особисто на спецлінію « 102» не зателефонував та про подію не повідомив.

Зазначене вище повідомлення було зареєстровано до ЄО ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в області №3226. На місце події було направлено автопатруль ГРПП «МУСОН-151».

13.03.2024 року приблизно о 14:57 автопатруль «МУСОН-151» прибув на місце події. Працівники поліції побачивши пошкоджений автомобіль «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , підійшли до нього та у салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні з права виявили майора поліції ОСОБА_6 .

Під час спілкування працівники поліції виявили в майора поліції ОСОБА_6 явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітке мовлення, нестійка хода, почервоніння очей.

У свою чергу, майор поліції ОСОБА_11 , розуміючи протиправність своїх дій та те, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності та до нього будуть вжиті заходи дисциплінарного характеру, почав пропонувати працівникам поліції допомогти йому уникнути відповідальності. У свою чергу, підполковник поліції ОСОБА_17 та старший сержант поліції ОСОБА_18 категорично відмовились від вчинення протиправних дій. Принагідно вказали, що на законні вимоги працівників поліції надати їм посвідчення водія, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, майор поліції ОСОБА_11 не відреагував, та вказані документи працівникам поліції не надав. Після цього, поліцейські проінформували про подію за участю майора поліції ОСОБА_6 , начальника СРПП ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в області майора поліції ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , який на той час тимчасово виконував обов`язки начальника ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в області. Одразу після цього, капітан поліції ОСОБА_21 , а також майор поліції ОСОБА_22 разом із заступником начальника відділу поліції з превентивної діяльності ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в області підполковником поліції ОСОБА_23 , виїхали на місце події з метою з`ясування усіх обставин, а також причин та умов вчинення майором поліції ОСОБА_5 вказаного вище правопорушення.

13.03.2024 року капітан поліції ОСОБА_21 проінформував про подію УГІ ГУНП в області. Одразу після цього працівники УГІ ГУНП в області, зокрема інспектор ВСР УГІ ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_24 та старший інспектор з ОД ВСР УГІ ГУНП в області підполковник поліції ОСОБА_25 направились на місце події за участю майора поліції ОСОБА_6 для збору першочергових матеріалів, з`ясування обставин події, причин та умов вчинення правопорушення.

13.03.2024 року під час проведення заходів щодо фіксації місця ДТП з метою подальшого складання схеми ДТП, а також під час збору матеріалів та доказів стосовно факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння майором поліції ОСОБА_5 , останній знову почав пропонувати працівникам поліції допомогти йому уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

У свою чергу, підполковник поліції ОСОБА_17 та старший сержант поліції ОСОБА_18 відмовились виконувати протиправні дії та запросили майора поліції ОСОБА_6 до службового автомобіля, з метою тимчасового обмеження його пересування, так-як вважали, що він може здійснити втечу з місця події.

13.03.2024 року приблизно о 16:49 на місце події за участю майора поліції ОСОБА_6 прибули працівники УГІ ГУНП в області, які обстежили місце події біля будинку №24 по проспекту Миру в м. Чорноморську та по вул. Спортивна, де виявили сліди ДТП за участю автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 .

13.03.2024 року після спілкування, працівники УГІ ГУНП в області, маючи обґрунтовані сумніви щодо правдивості свідчень ОСОБА_26 , звернулись до громадян ОСОБА_27 та ОСОБА_28 яким, представили майора поліції ОСОБА_6 та громадянина ОСОБА_26 . У свою чергу, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , категорично заперечили присутність на місці ДТП та за кермом автомобіля «Nissan Qashqai», номерні знаки НОМЕР_2 , у момент події біля будинку №6 по вул. Спортивна громадянина ОСОБА_26 , та вказуючи на майора поліції ОСОБА_6 запевнили, що саме останній був водієм вказаного автомобіля.

Того ж дня, під час розгляду адміністративних матеріалів працівниками поліції майору поліції ОСОБА_11 неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного приладу «DRAGER», або у медичному закладі, на що останній категорично відмовлявся.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, у тому числі, матеріалами службового розслідування, фото та відео фіксацією подій, тощо, майор поліції ОСОБА_1 , старший спеціаліст-криміналіст сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, під час вище окреслених подій 13.03.2024 року, мав ознаки алкогольного сп`яніння, не реагував на звернення співробітників поліції, не надавав на вимогу працівників поліції відповідні запитувані документи, неодноразово пропонував працівникам поліції допомогти йому уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тощо.

Дисциплінарна комісія, враховуючи, в тому числі, практику Верховного Суду, (зокрема, постанову Верховного Суду від 06.04.2021 року у справі №420/3659/19), дійшла висновку, що вирішення питання щодо наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського, не залежить від результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, відповідно до висновків колегії суддів Верховного Суду, посадова особа за наслідками службового розслідування притягується до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, Правил етичної поведінки поліцейських, і, відповідно, передбачених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язань в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, що призвело до дискредитації звання поліцейського і негативно вплинуло на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Так, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача у жодному разі не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини, як у робочий, так і в неробочий час, поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики, що визначено Правилами етичної поведінки поліцейських.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів зазначає, що така поведінка позивача як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Позивач своїми діями, які встановлені, та зафіксовані матеріалами службового розслідування, грубо порушивши вимоги Дисциплінарного статуту та Закон України «Про Національну поліцію», дискредитував діяльність поліції, та підірвав її авторитет у суспільстві.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апелянта щодо відсутності в його діях ознак дисциплінарного правопорушення, зводяться виключно до обставин, які були предметом розгляду Іллічівським міським судом Одеської області в межах адміністративної справи №501/1035/24.

Так, постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 09 серпня 2024 року по справі №501/1035/24 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Втім, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що складені щодо майора поліції ОСОБА_6 протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №469745 за частиною першою статті 130 КУпАП, серії ААД № 469744 за статтею 124 КУпАП, у жодному разі не слугували підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Натомість, підставою для прийняття оскаржуваних позивачем наказів, як з`ясовано судом, та зазначено вище, слугувало встановлення факту порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18,частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого, третього, четвертого частини 5 статті 14, абзаців другого, третього, четвертого, шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 року №1700-VII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, абзаців другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179, пункту 1.3, підпунктів «б» пункту 2.1, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.4., пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, підпунктів 2,3 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», 1.7 розділу 1, пунктів 2.1, 2.4 розділу 2, пункту 3.4 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 року №1000, пунктів 18, 24 розділу ІІ функціональних обов`язків, затверджених начальником ОРУП №2 ГУНП в області підполковником поліції А. Донцем від 15.01.2024 року №61/69, а не притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту у жодному разі не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 07.03.2019 року у справі №819/736/18 та від 06.04.2021 року у справі №420/3659/19.

Поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стражі правопорядку. Водночас, подія від 13.03.2024 року за участю майора поліції ОСОБА_7 , є проявом негідної поведінки, адже є такою, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, а отже у відповідача були наявні усі законодавчі підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та застосування одного з найсуворіших видів дисциплінарного стягнення.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.08.2019 року по справі №806/2555/17, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Не виконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у даній справі, серед іншого, установлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо доводів апеляційної скарги про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до норм Дисциплінарного статуту належить особі, яка проводить службове розслідування, з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 року на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у Постанові від 14.03.2017 року по справі №21-3063а16 висловила правову позицію: «… суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною третьою статті 2 КАС…».

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувані позивачем наказ Головного управління Національної в Одеській області від 29.03.2024 року №823, в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного правління поліції №2 ГУНП в Одеській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, та наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12.04.2024 року №522 о/с «По особовому складу» про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного правління поліції №2 ГУНП в Одеській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення), прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, ґрунтовно, та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а відтак законодавчо передбачені підстави для визнання їх протиправними та скасування, відсутні.

Решта доводів, та заперечень сторін, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що судом ухвалено судове рішення є законним і обґрунтованим, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька