Справа № 381/4859/24
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача Олендського М.О. (далі позивач) ОСОБА_2 звернулася в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 04.10.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою від 04.10.2024 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 гривень. Підставою для притягнення до відповідальності є твердження, що позивач відмовився від проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач перебуває на військовому обліку за адресою зареєстрованого місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи статус військовозобов`язаного відповідно до ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок».

04.10.2024 позивач був протиправно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції та ТЦК, імена та посади якого позивачу невідомі. Жодних протоколів адміністративного затримання працівниками складено не було, тобто підстав затримувати позивача не було. У ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу вручали акт про вручення картки обстеження та медичного огляду, в якому було зазначено, що позивач відмовився від вручення повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 зі строком прибуття 04.10.2024 на 08:00. Однак, строк прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 який був зазначений в акті про вручення картки обстеження та медичного огляду та в повістці, яка додається до матеріалів справи не співпадає, адже в повістці зазначений строк прибуття 04.10.2024 о 15:00.

Представник позивача зазначає, що позивач дійсно відмовився від проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_2 лише тому, що має вагомі проблеми зі здоров`ям, а документальне підтвердження довготривалих лікувань та порушень здоров`я позивача знаходяться за місцезнаходженням фактичного місця проживання та реєстрації, а тому для об`єктивного визначення ступеню придатності до військової служби позивачу необхідно взяти всі свої документи та з`явитись за повісткою до ТЦК.

Крім того, у позивача не було жодних порушень правил військового обліку, позивач не отримував повісток про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроване місце проживання співпадає з місцем фактичного проживання, а тому відсутні підстави та повноваження у відповідача брати позивача на військовий облік, та здійснювати мобілізаційні процедури щодо нього.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулось 04.10.2024 о 14:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заслухавши адвоката Глушак В.Е. у присутності її клієнта (позивача), начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що аргументи сторони позивача не мають жодного значення, адже посадова особа вбачає в діях позивача порушення. Тому вважають, що відповідач стосовно позивача вчинив протиправні дії, які полягають в зловживанні посадовим становищем, а саме в завідомо неправомірному притягненні до адміністративної відповідальності, а тому у позивача виникла необхідність звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, з викликом сторін.

15.11.2024 року відповідачем подані пояснення відповідно до яких проти позову заперечували, так як вважають, що відповідно статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно даних АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не має, дані про проходження огляду ВЛК з 2003 року відсутні. Відповідно до вимог п. 81 Порядку військовозобов`язаного ОСОБА_1 04.10.2024 взято на військових облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 та вручена повістка та направлення на ВЛК для проходження медичного огляду. Від підпису про отримання повістки та направлення на ВЛК ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився про що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 складено акти. У відповідності до ст. 7, 256 КУпАП, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення від 04.10.2024, роз`яснено позивачу права та обов`язки, які зазначені в ст. 268 КУпАП та у відповідності до частини 2 ст. 254 КУпАП та вручено другий примірник зазначеного протоколу, про що свідчать особисті підписи позивача в даному протоколі. Також, у поясненнях у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від проходження медичного огляду ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з проблемами зі здоров`ям та відсутністюмедичних документів, які підтверджують стан його здоров`я. Зважаючи на вище викладене, після встановлення всіх обставин справи у відповідності до статей 7, 235, 278 та 283 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесена постанова № 1957 від 04.10.2024.

26.11.2024 року представником позивача подані письмові пояснення відповідно до яких просила задовольнити позовні вимоги, так як повістки на медичний огляд та направлення відповідачем позивачу не вручалось, тому у позивача не було обов`язку проходити медичний огляд, адже такий обов`язок виникає лише у випадку вручення повістки та направлення на медичний огляд. Проте такого направлення не видавалось та в матеріалах справи в ТЦК воно відсутнє, що свідчить про порушення мобілізаційної процедури органами військового управління. Також, особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснює їх призов. Позивач досі перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до відомостей електронного військовооблікового документу сформованого в електронній системі Резерв+. Крім цього, сам факт відсутності відомостей про медичний огляд з 2003 року у позивача не є порушенням, так як тягар здійснення обов`язків з військового управління, а саме виклику осіб до територіальних ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладається на органи військового управління. Тому вважає, що працівники ТЦК, недобросовісно виконуючи свої обов`язки, порушили права позивача та помилково притягнули його до відповідальності, адже взагалі не мали права здійснювати такі повноваження до особи. Крім того, протокол та постанова містять невідповідності з матеріалами справи, які складені на скаржника, а саме вписані повістки, яких не видавалось, приписані документи від яких нібито відмовлявся скаржник, тощо.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, в своїх поясненнях просив розглянути справу без присутності їхнього представника у зв`язку з необхідністю постійного юридичного супроводу мобілізаційних заходів, проти позовних вимог заперечують.

За умовами ч. 1 та ч. 3 ст. 194 КАС України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 та має статус військовозобов`язаного відповідно до ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок», що підтверджено відомостями з електронного військовооблікового документу сформованого в електронній системі Резерв+ (а.с.12).

Фактичним місцем проживання позивача є с. Софієвська Борщагівка (Бучанський район).

Згідно військово-облікового документу ОСОБА_1 станом на 14.10.2003 року непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Підставою для притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАп є те, що позивач відмовився від проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії РТЦК та СП, а саме: порушені вимоги ч. 1 та 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

04 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 1957 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушені вимоги ч. 1 та 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: відмова від проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїх письмових поясненнях представник позивача стверджує, що позивач дійсно відмовився від проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки має вагомі проблеми зі здоров`ям, а документальне підтвердження довготривалих лікувань та порушень здоров`я позивача знаходяться за місцезнаходженням фактичного місця проживання та реєстрації.

Вищезазначене діє суду підстави вважати, що для об`єктивного визначення ступеню придатності до військової служби позивачу необхідно було взяти всі свої документи та з`явитись за повісткою до ТЦК.

При цьому, матеріалами справи судом встановлено, що жодних порушень правил військового обліку позивач не допускав, повісток про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, а тому відсутні підстави та повноваження у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 брати позивача на військовий облік, та здійснювати мобілізаційні процедури щодо нього.

04.10.2024 позивач був протиправно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції та ТЦК, імена та посади якого позивачу невідомі. Жодних протоколів адміністративного затримання працівниками складено не було, тобто підстав затримувати позивача не було. У ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу вручали акт про вручення картки обстеження та медичного огляду, в якому було зазначено, що позивач відмовився від вручення повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 зі строком прибуття 04.10.2024 на 08:00. Однак, строк прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 який був зазначений в акті про вручення картки обстеження та медичного огляду та в повістці, яка додається до матеріалів справи не співпадає, адже в повістці зазначений строк прибуття 04.10.2024 о 15:00.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулось 04.10.2024 о 14:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заслухавши адвоката Глушак В.Е. у присутності позивача, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що аргументи сторони позивача не мають жодного значення, адже посадова особа вбачає в діях позивача порушення.

Відповідач в своїх письмових поясненнях від 11.11.2024 не надав жодного доказу на спростування доводів позивача. Проте зазначив, що відповідно статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно даних АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не має, дані про проходження огляду ВЛК з 2003 року відсутні.

При цьому, судом встановлено, що повістки на медичний огляд та направлення відповідачем позивачу не вручалось, у зв`язку з чим суд вважає, що у позивача не було обов`язку проходити медичний огляд, адже такий обов`язок виникає лише у випадку вручення повістки та направлення на медичний огляд.

Проте такого направлення позивачу не видавалось та в матеріалах справи в ТЦК воно відсутнє, що свідчить про порушення мобілізаційної процедури органами військового управління.

Крім цього, особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснює їх призов.

Позивач постійно перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до відомостей електронного військовооблікового документу сформованого в електронній системі Резерв+.

Крім цього, сам факт відсутності відомостей про медичний огляд з 2003 року у позивача не є порушенням, оскільки тягар здійснення обов`язків з військового управління, а саме виклику осіб до територіальних ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладається на органи військового управління.

Таких документальних доказів стороною відповідача суду надано не було.

З огляду на зазначене, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє обґрунтування, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1957 від 04.10.2024, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська