Справа № 380/25221/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 рокусправа № 380/25221/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якій просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 17900,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач має податковий борг перед бюджетом. Зазначив, що заборгованість згідно з довідкою про заборгованість № 11473/5/13-01-13-03 від 19.10.2023 складає 18765,83 грн, однак, стягненню підлягає сума в розмірі 17900,57 грн, яка виникла: по податку на доходи фізичних осіб 16536,68 грн на підставі податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 14943,50 грн, податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 170,00 грн; відповідно до інтегрованої картки платника податків пеня на суму 1423,18 грн; по військовому збору 1363,89 грн на підставі податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 1245,29 грн; згідно з інтегрованою карткою платника податків пеня на суму 118,60 грн. Стверджує, що на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідних сум.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України на адресу суду надійшла відповідь № 302621 від 02.11.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду з інформацією про місце проживання (перебування) фізичної особи, а саме: ОСОБА_1 , де вказано, що за такими параметрами особу не знайдено.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України на адресу суду надійшла відповідь (вх. № 93879 від 06.12.2023) Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Львівській області на запит суду з інформацією про місце проживання (перебування) фізичної особи, а саме: ОСОБА_1 , де вказано, що такий документований паспортом; проживає без реєстрації.

Ухвалою від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (79018 м. Львів вул. Чоловського 2) таких доказів в обґрунтування позовних вимог: доказів на підтвердження адреси відповідача; доказів направлення податкової вимоги на податкову адресу відповідача (довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків).

На виконання ухвали суду від 11.12.2023 у справі № 380/25221/23 ГУ ДПС у Львівській області надав докази підтвердження адреси відповідача та надав відповідь на запит від 15.12.2023 № 1301-2023-0001703 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про реєстраційні дані фізичної особи платника податків. Згідно з вказаною відповіддю ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.12.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з наданою позивачем інформацією відповідач відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надав.

Надіслана за вищевказаною адресою відповідача, поштова кореспонденція, за ШКІ № 723 повернулася до суду 05.04.2024 з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 130 КАС України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Крім того, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 130 КАС України, Львівським окружним адміністративним судом 18.04.2024 опубліковано повідомлення відповідачу у справі № 380/25221/23, ОСОБА_1 на офіційній Інтернет-сторінці Львівського окружного адміністративного суду.

Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1 , відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про податкову заборгованість, виданою Головним управлінням ДПС у Львівській області № 11473/5/13-01-13-03 від 19.10.2023 податковий борг відповідача складає 18765,83 грн. Відповідно до вказаної довідки стягненню підлягає борг на суму 17900,57 грн по ПДФО та військовому збору.

Вказана сума боргу по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 16536,68 грн виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 14943,50 грн та податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 170,00 грн. Крім того відповідно до інтегрованої картки платника податків нараховано пеню на суму 1423,18 грн.

Сума боргу по військовому збору у розмірі 1363,89 грн виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 1245,29 грн, а також згідно з інтегрованою карткою платника податків пені на суму 118,60 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості позивачем прийнято податкову вимогу форми Ф від 10.08.2023 № 0-1301, яка була надіслана ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 , проте поштове відправлення повернуто без відмітки про отримання такого адресатом «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки борг у сумі 17900,57 грн, який виник на підставі вищевказаних податкових повідомлень-рішень, самостійно відповідачем не сплачено, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Норми, встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

За змістом п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Отже, передумовою для стягнення податкового боргу є узгодженість грошових зобов`язань.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Таким чином, приписами Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачем винесено відповідачу податкові повідомлення-рішення № від 20.03.2020 на суму 14943,50 грн та № від 20.03.2020 на суму 170,00 грн, які надіслано на таку адресу: 79022 м. Львів вул. Головатого 4/65.

З огляду на те, що за наявною у контролюючого органу інформацією адресою місця проживання відповідача є: АДРЕСА_2 , то суд дійшов висновку, що надсилання податкових повідомлень-рішень на адресу 79022 м. Львів вул. Головатого 4/65 свідчить про неузгодженість податкового зобов`язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За вказаних обставин, суд вважає у контролюючого органу були відсутні підстави для формування податкової вимоги форми «Ф» від 10.08.2023 № 0-1301. При цьому, суд звертає увагу на те, що податкову вимога надіслана ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 .

За таких обставин, оскільки позивачем не надано підтвердження ні надіслання ні вручення відповідачу податкових повідомлень-рішень № від 20.03.2020, № від 20.03.2020, вказані рішення податкового органу вважаються не врученими, а відповідач, ОСОБА_1 , вважається не повідомленим про наявність податкового зобов`язання.

Тому податкове зобов`язання не є узгодженим у спосіб, визначений ПК України.

При вирішенні даної справи суд враховує висновки Верховного Суду висловлені в постанові від 12 липня 2022 року по справі № 160/7345/20, в якій Верховний Суд зазначив, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.

З огляду на відсутність належних доказів, що підтверджують наявність узгодженого податкового зобов`язання ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність у відповідача суми узгодженого податкового зобов`язання, отже і податкового боргу та, відповідно, права податкового органу звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Таким чином суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Р.П. Качур