Справа № 300/8057/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2024 р. справа № 300/8057/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову щодо зарахування періоду роботи в подвійному розмірі та зобов`язання зарахувати період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 в подвійному розмірі, а також провести перерахунок та виплату пенсії, з 23.07.2024, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, пенсіонер, заявник, ОСОБА_1 ), звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач 1 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, Управління, орган пенсійного забезпечення), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі по тексту також відповідач 2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 23.07.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії відповідача 2 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 23.07.2024 та у зарахуванні до стажу період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з 15.10.2014 отримає пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі по тексту також Закон №1058-IV). Пенсіонер 23.07.2024 звернувся до відповідача 1 із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії у подвійному розмірі за період роботи в Обласному наркологічному диспансері з 01.11.2011 по 31.03.2020. За результатами розгляду означеної заяви із долученими до такої документами, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 01.08.2024 проведено перерахунок пенсії, а саме у страховому стажі за період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 внесено особливість трудової діяльності, як працівнику охорони здоров`я (медичний заклад, стаття 60). Водночас, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 09.09.2024 за №7641-6353/П-02/8-0900/24 повідомило позивача про те, що пільгове обчислення страхового стажу в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі по тексту також Закон №1788-XII) застосовується до 01.01.2004, а отже відсутні законні підстави для обчислення періоду роботи ОСОБА_1 у закладі надання психіатричної допомоги з 01.11.2011 по 31.03.2020 у подвійному розмірі.
Як зазначив позивач, стаття 60 Закону №1788-XII є чинною по теперішній час, а стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує означену статтю та не зупиняє її дію. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Одночасно судом витребувано у сторін докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.28-29).
Представник відповідача 1 вказує на те, що позивач 23.07.2024 звернувся із письмовим зверненням щодо перерахунку пенсії, ставлячи питання зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради". Листом від 09.09.2024 Управління повідомило ОСОБА_1 про те, що страховий стаж заявника становить 49 років 09 місяців 19 днів, а починаючи з 01.08.2024 проведено перерахунок пенсії, а саме: у страховому стажі за період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 внесено особливість трудової діяльності, як працівнику охорони здоров`я (медичний заклад).
Управління звертає увагу на те, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, тобто з 01.01.2004 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Згідно з абзацу 3 частини 4 статті 24 Закону №1058-IV пільговий порядок обчислення страхового стажу передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків передбачених цим законом. Як визначено абзацами 1, 2 частини 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону. Таким чином відповідач, зазначає, що органом пенсійного забезпечення правомірно не враховано стаж ОСОБА_1 з 01.11.2011 по 31.03.2020 у подвійному розмірі, оскільки відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота у закладах охорони здоров`я зараховується до стажу у подвійному розмірі тільки до 31.12.2003. З огляду на вказане, орган пенсійного забезпечення просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Як зазначив представник відповідача 2 ОСОБА_1 23.07.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії. Заява позивача та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Період роботи заявника з 01.01.2004 для розрахунку страхового стажу зараховано в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, а підстави для зарахування періоду роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 15.10.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с.36-42).
- з 01.09.1971 по 25.06.1977 навчання у вищих/середніх навчальних закладах;
- з 01.08.1977 по 24.07.1978 проходження інтернатури по терапії в Міській лікарні №3 міста Миколаїв;
- з 02.08.1978 по 14.04.1979 робота лікарем-терапевтом в Міській лікарні №3 міста Миколаїв;
- з 18.06.1979 по 30.08.1980 робота головним лікарем Кулачівської лікарської амбулаторії;
- з 01.09.1980 по 01.09.1982 проходження ординатури в Івано-Франківському медінституті;
- з 30.11.1982 по 01.04.1983 робота викладачем анатомії в Івано-Франківському медучилищі;
- з 07.04.1983 по 18.05.1984 робота у Трускавецькій міській лікарні;
- з 26.07.1984 по 07.12.1986 робота у Трускавецькій територіальній раді по управлінню курортами профсоюзів Центральної курортної поліклініки лікарем-ендокринологом;
- з 08.12.1986 по 13.09.2001 робота дільничим лікарем терапевтом у Трускавецькій центральній міській лікарні;
- з 14.09.2001 по 31.12.2003 робота на 0,5 ставки лікаря терапевта терапевтичного відділення №1 Центральної міської клінічної лікарні;
- з 01.01.2004 по 31.10.2011 робота лікарем-терапевтом денного стаціонару у Міській поліклініці №3 м. Івано-Франківськ;
- з 01.05.2020 по 04.05.2020, з 01.06.2020 по 03.06.2020, з 01.07.2020 по 06.07.2020, з 01.08.2020 по 07.08.2020, з 01.09.2020 по 07.09.2020, з 01.10.2020 по 04.10.2020, з 01.11.2020 по 18.11.2020, з 01.12.2020 по 28.02.2021, з 01.03.2021 по 24.07.2021, з 01.08.2021 по 28.02.2022, з 01.08.2022 по 28.02.2023 робота лікарем-терапевтом амбулаторно-клінічного відділення ТОВ "Клініко-діагностичний центр".
ОСОБА_1 23.07.2024 звернувся до відділу обслуговування громадян №6 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, де визначив вид перерахунку "зміна надбавки по стажу в психіатричних установах" (а.с.156).
- з 01.11.2011 (наказ №160-к від 21.10.2011) за зовнішнім сумісництвом (0,25 посади);
- з 01.10.2012 (наказ №146-к від 28.09.2012) по 10.09.2013 (наказ №136-к від 09.09.2013) за зовнішнім сумісництвом (0,5 посади);
- з 10.09.2013 (наказ №136-к від 09.09.2013) по 31.03.2020 (наказ №63-к від 26.03.2020) за основним місцем роботи (1,0 посади).
Як свідчить зміст листа Управління від 09.09.2024 за №7641-6353/П-02/8-0900/24, за результатами опрацювання заяви позивача від 23.07.2024, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 01.08.2024 проведено перерахунок пенсії, а саме: у страховому стажі за період з 01.11.2011 по 31.03.2020 внесено особливість трудової діяльності як працівнику охорони здоров`я (медичний заклад, стаття 60). Така обставина визнається усіма сторонами та наведена у відзивах на позовну заяву.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач звернувся до суду за відновленням порушеного права на пільгове обчислення спірної частини страхового стажу у подвійному розмірі.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі по тексту також Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV) (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 24 Закону України №1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-ХІІ).
У ОСОБА_1 є в наявності дві трудові книжки, зокрема, від 01.08.1977 (а.с.11-17) та серії НОМЕР_2 від 16.11.2007 (а.с.18-20), згідно яких позивач:
- з 01.08.1977 зарахований лікарем-інтерном для проходження інтернатури по терапії у Міську лікарню №3 м. Миколаїв;
- з 27.07.1978 звільнений у зв`язку із закінченням інтернатури;
- з 02.08.1978 зарахований на посаду лікаря-терапевта;
- з 14.04.1979 звільнений із займаної посади за власним бажанням;
- з 18.06.1979 прийнятий на посаду головного лікаря Кулачківської лікарської амбулаторії;
- з 30.08.1980 звільнений з посади головного лікаря Кулачківської лікарської амбулаторії у зв`язку із зарахуванням до клінічної ординатури;
- з 01.09.1980 зарахований у клінічну ординатуру по судовій медицині при кафедрі патанатомії і курсу судової медицини, як вибраний по конкурсу;
- з 01.09.1982 відрахований з клінічної ординатури за закінченням строку навчання і направлений у розпорядження Івано-Франківського обласного відділу здоров`я;
- з 30.11.1982 зарахований викладачем анатомії в Івано-Франківське медучилище;
- з 01.04.1983 звільнений з роботи за поданою заявою;
- з 07.04.1983 прийнятий на посаду цехового терапевта медчастини калійного заводу міста Стебник Львівської області;
- з 18.05.1984 звільнений за власним бажанням;
- з 26.07.1984 прийнятий на посаду лікаря-ендокринолога у Трускавецьку територіальну раду по управлінню курортами профсоюзу Центральної курортної поліклініки;
- з 08.12.1986 звільнений за власним бажанням;
- з 08.12.1986 зарахований на посаду лікаря-дільничного терапевта Трускавецької Центральної міської лікарні;
- з 05.04.1996 переведений на посаду 0,5 ставки лікаря-терапевта терапевтичного відділення;
- з 01.04.1997 переведений на 1,0 ставку лікаря-терапевта терапевтичного відділення поліклініки у зв`язку із реорганізацією посад;
- з 13.09.2001 звільнений від займаної посади за власним бажанням;
- з 13.09.2001 прийнятий на 0,5 ставки лікаря-терапевта терапевтичного відділення №1 на період відпустки;
- з 15.02.2002 переведений на 0,75 ставки посади лікаря приймального відділення;
- з 24.09.2004 переведений на 1,0 посади лікаря приймального відділення;
- з 03.09.2005 звільнений з займаної посади по переводу в міську поліклініку №3 на посаду завідувача консультативно-діагностичного відділення згідно рішення конкурсної комісії;
- з 05.09.2005 прийнятий на посаду завідувача консультативно-діагностичного відділення у Міську поліклініку №3 по переводу з центральної міської клінічної лікарні;
- з 01.02.2007 переведений на 0,5 ставки лікаря-терапевта денного стаціонару і 0,5 ставки лікаря функціональної діагностики спецрозрахункового відділу;
- з 07.06.2007 переведений з 0,5 посади лікаря ФД, на 0,25 посади дільничного лікаря-терапевта дільниці №8 і на 0,25 посади дільничного лікаря-терапевта дільниці №13;
- з 16.11.2007 переведений з 0,25 посади дільничого лікаря-терапевта дільниці №13 на 0,25 посади дільничного лікаря-терапевта дільниці №11 на час відсутності основного працівника;
- з 04.01.2011 переведений працювати на 0,5 посади лікаря терапевта денного стаціонару і на 0,5 посади дільничного лікаря терапевта дільниці №8;
- з 09.09.2013 звільнений з посади лікаря терапевта денного стаціонару із посади лікаря-терапевта дільничного за угодою сторін;
- з 10.09.2013 прийнятий на 0,5 посади лікаря-терапевта денного стаціонару по сумісництву в Міську поліклініку №3;
- з 10.09.2013 прийнятий на посаду лікаря-терапевта загально-лікарняного персоналу в Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер;
- 25.10.2019 Івано-Франківський наркологічний диспансер реорганізовано в Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради";
- з 31.03.2020 звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників;
- з 02.11.2020 прийнятий на посаду лікаря-терапевта амбулаторно-поліклінічного відділення;
- з 05.09.2023 звільнений з роботи за власним бажанням.
Слід зазначити, що трудова книжка містить всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття на роботу, місце роботи, найменування посади та накази, на підставі яких позивач прийнятий/переведений на таку посаду (роботу).
Серед іншого, відповідачі, у поданих відзивах фактично підтвердили вказані періоди роботи ОСОБА_1 та не заперечують про їх зарахування до страхового стажу позивача.
- з 01.11.2011 (наказ №160-к від 21.10.2011) за зовнішнім сумісництвом (0,25 посади);
- з 01.10.2012 (наказ №146-к від 28.09.2012) по 10.09.2013 (наказ №136-к від 09.09.2013) за зовнішнім сумісництвом (0,5 посади);
- з 10.09.2013 (наказ №136-к від 09.09.2013) по 31.03.2020 (наказ №63-к від 26.03.2020) за основним місцем роботи (1,0 посади).
Довідка також містить відомості про рішення Івано-Франківської обласної ради від 20.09.2019 за №1230-30/2019, у відповідності до якого "Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер" реорганізований в КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради", а згідно рішення Івано-Франківської обласної ради від 22.02.2023 за №606-20/2023 КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" реорганізований шляхом приєднання в Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" (а.с.21, зворотній бік а.с.157).
Відповідачами не заперечується факт роботи позивача в закладі надання психіатричної допомоги ("Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер") у спірний період, свідченням чого є зарахування такого періоду із зазначенням особливості трудової діяльності "працівник охорони здоров`я" із приміткою "Мед. заклад із ст.60" (а.с.24).
В силу правового регулювання пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 за №1489-III заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Як свідчать публічні відомості, які містяться в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код юридичної особи 13648234) до видів діяльності КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" належать спеціалізована медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами), діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади) та загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю).
Отже, КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради", як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги, і в розумінні статті 60 Закону №1788-ХІІ є закладом з надання психіатричної допомоги.
З 15.10.2014 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с.36-42).
Матеріали справи свідчать, що 23.04.2020, 24.02.2021, 25.05.2021, 21.02.2022, 26.02.2023, 14.09.2023, 25.02.2024, 17.09.2024, 11.11.2022, 28.02.2024 у зв`язку із уточненням даних, встановленням доплати, індексацією заробітку, зміни параметрів існуючого стажу, у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму мало місце перерахунку пенсії позивача (а.с.127, 128, 129,131, 132, 133, 134, 135-136).
ОСОБА_1 23.07.2024 звернувся до відділу обслуговування громадян №6 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, де визначив вид перерахунку "зміна надбавки по стажу в психіатричних установах" (а.с.156).
Розрахунок стажу Форми РС-право, як додаток до попередньо означеного рішення, вказує на те, що позивачу зараховано стаж з 01.11.2011 по 31.03.2020 в одинарному розмірі із посиланням на статтю 60 Закону №1788-ХІІ (із позначкою "Мед.заклад"), свідченням чого є розрахунок стажу: 49 років 09 місяців 19 днів "страховий стаж (повний)" (зворотній бік а.с.158).
Крайній із наявних серед матеріалів пенсійної справи рішень про перерахунок пенсії, свідчать, що включені відомості про коефіцієнт стажу без врахування та з урахуванням кратності однакові:
Вказане засвідчує, що у пенсійній справі позивача орган пенсійного забезпечення лише здійснив розрахунок спірного стажу у подвійному значенні як "стаж для розрахунку права", втім фактично для визначення коефіцієнта стажу з врахування кратності такий перерахунок не проводився.
Коментований період роботи ОСОБА_1 з 01.11.2011 по 31.03.2020 стосується виключно трудових обов`язків на посаді лікар-терапевт загально-лікарняного персоналу в КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради".
Відповідачі у справі не спростували, що КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради", як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги і в розумінні статті 60 Закону України №1788-ХІІ, є закладом з надання психіатричної допомоги.
Станом на день звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії положення статті 60 Закону №1788-ХІІ в частині, що стосується пільг по обчисленню стажу за роботу з надання психіатричної допомоги, залишилися без змін, отже, норми чинного законодавства, які регулюють питання пенсійного забезпечення, передбачають пільгове (в подвійному розмірі) обчислення страхового стажу за таку роботу.
Окрім цього, слід зазначити, що робота позивача у психіатричному закладі у спірний період відповідачами не спростовується та, навпаки, підтверджується розрахунком стажу, де зазначено - "Мед. Заклад із стаття 60" (зворотній бік а.с.137, 158).
Таким чином, стаж роботи за період з 01.11.2011 по 31.03.2020 в КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-ХІІ.
В частині посилань відповідачів на неможливість зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача у психіатричному закладі після 01.01.2004, суд керується наступними мотивами:
- по перше, положення статті 60 Закону України №1788-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення зміни до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.04.2003 за №1110-IV, є чинними по теперішній час;
- по друге, приписи статті 24 Закону №1058-IV не змінюють, не скасовують/не припиняють дію і правове регулювання, визначене статтею 60 Закону України №1788-ХІІ.
Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, бездіяльність відповідача 2 щодо незарахування до стажу позивача у подвійному розмірі періоди роботи в закладі з надання психіатричної допомоги не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправною.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058-IV та Законом №1788-ХІІ вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон №1058-IV.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було.
З огляду на вищезазначене, відповідно до статті 60 Закон №1788-ХІІ та пункту 16 "Прикінцеві положення" Закон №1058-IV період роботи позивача в КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" з 01.11.2011 по 31.03.2020 підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.
При цьому, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права, та періоду, що підлягає захисту, суд керується такими мотивами.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
У позовній заяві ОСОБА_1 , обираючи відповідача, який повинен відновити його право на перерахунок та виплату пенсії, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 23.07.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви позивача, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на врахування періоду роботи ОСОБА_1 в КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" з 01.11.2011 по 31.03.2020 у подвійному розмірі, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В контексті вирішення питання ефективного способу відновлення порушеного права суд керується приписами частини 4 статті 45 Закону №1058-IV, за змістом яких перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35 (пенсія по інвалідності, зміни групи інвалідності), частиною другою статті 38 (пенсія у зв`язку із втратою годувальника), частиною третьою статті 42 (перерахунок пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність) і частиною п`ятою статті 48 (пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні) цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Так як позивач подав заяву про перерахунок пенсії 23.07.2024 (а.с.156), то спірний перерахунок повинен бути здійснений з 01.08.2024.

В силу правового регулювання частини 2 статті 87 Закону №1058-IV суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 23.07.2024.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

Керуючись статтею 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача 2 вчинити відповідний обсяг дій та прийняти рішення, враховуючи те, що ОСОБА_1 хоч і подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як органу пенсійного забезпечення за місцем проживання/реєстрації позивача, втім рішення по суті порушеного питання приймалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на допущення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправної бездіяльності, котра полягає у не зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі, при розгляді заяви позивача від 23.07.2024.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.08.2024, перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу період його роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 в Комунальному некомерційному підприємстві "Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ, з урахуванням уже проведених платежів за вказаний період пенсійних виплат.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №5102-22-012/С від 22.10.2024 (а.с.7).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 968,96 гривень, що пропорційно становить 80 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування під час розгляду заяви від 23.07.2024 до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.08.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до стажу період його роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 в Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.08.2024 нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 , перерахованої внаслідок зарахування до страхового стажу період його роботи з 01.11.2011 по 31.03.2020 в Комунальному некомерційному підприємстві "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ, з урахуванням уже проведених платежів за вказаний період пенсійних виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427), вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094.

Суддя Чуприна О.В.