Справа № 420/24257/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.09.2023 року, адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що уповноваженою особою декларанта до митного посту «Чорноморськ» Одеської митниці для митного оформлення була подана електронна митна декларація № 23UA73U0 від 25.08.2023 року на товар - ікра оселедця заморожена. Позивач вказує, що ним було здійснено декларування товару за першим (основним) методом - за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартістю операції), 5,5 дол. США/кг. Позивач посилається на те, що разом з митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості товару, декларантом були подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. В наданих позивачем документах всі числові значення зазначені однаково та немає жодних невідповідностей і розбіжностей між ними. Митницею безпідставно не прийняті до уваги документи декларанта під час проведення процедури розмитнення товару та відповідач протиправно вимагав надати додаткові документи. Посилання митниці в оскаржуваному рішенні на те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є необґрунтованими, оскільки разом із пакетом документів при проведенні процедури розмитнення уповноваженим представником позивача серед інших документів також було надано пакувальний лист, де вказано, що товар упакований в картонні короби і не міститься жодної інформації про необхідність додаткової оплати за це. Що стосується посилань відповідача в рішенні про коригування митної вартості на те, що до митного оформлення митному органу надані товаросупровідні документі CMR від 20.08.2023 року б/н, на якій відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, що ставить від сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів, позивач зазначив, що CMR - це транспортна декларація, яка складена у відповідності до міжнародних правил та норм, зазначений документ підтверджує проходження кордонів і на ньому ставлять відбитки лише відповідні митні органи. Щодо страхових документів, позивач вказав на те, що поставка здійснювалась на умовах FCA Klaipeda, зазначена умова не передбачає проведення обов`язкового страхування вантажу, в даному випадку таке страхування є добровільним. Позивач зазначає, що він не проводив страхування вантажу і не надавав такі документи при проходженні процедури митного оформлення. Митницею безпідставно додатково витребувані висновки про якісні характеристики товарів, складені спеціалізованими експертними організаціями, оскільки вони не впливають на складову митної вартості та не підтверджують її. Крім того, митна декларація країни відправлення не входить до переліку обов`язкових до подачі при проведенні процедури розмитнення в режимі експорт, однак, позивачем вона також була надана при проведенні процедури розмитнення. З огляду на викладене, подані ним документи для митного оформлення товару давали змогу відповідачу встановити митну вартість товару, а виставлена відповідачем відмова в оформленні товару за ціною, вказаною в документах, є необґрунтованою.

02.10.2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація №23UA73U0 від 25.08.2023 року, відповідно до якої, за умовами поставки FCA, на митну територію України надійшов товар ТОВ «АКВАФРОСТ», а саме: ікра оселедця заморожена очищена. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) до митного оформлення митному органу надані товаросупровідні документи CMR від 20.08.2023 року б/н, на якій відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, що ставить від сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів; 3) до митного оформлення не були надані товаросупровідні документи, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 4) відповідно до інвойсу від 14.08.2023 року № 10010067 поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. З огляду на викладене, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; 4) копії митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову. Відповідач посилається на те, що декларантом надіслано лист від 25.08.2023 року, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде. Таким чином, відповідач зазначає, що виявлені розбіжності усунені не були. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності, ознаки підробки та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, відповідач вважає, що у митниці були підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Відповідач вказує, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод і за допомогою інформації, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор», встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 8,9167 дол. США/кг (МД від 24.11.2022 року № UA209230/2022/13526), ніж заявлено декларантом 5,5731 дол. США/кг. У зв`язку з вищевикладеним, Одеською митницею правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

До відзиву представником відповідача подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання, враховуючи, що аргументи відповідача не свідчать, що дана справа незначної складності за критеріями, визначеними ч. 3 ст. 257 КАС України, має розглядатися у судовому засіданні з повідомленням сторін, у тому числі з огляду на ціну позову 244542,27 грн.

Суд не вбачає підстав для зміни свого висновку стосовно порядку розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін, викладеному в ухвалі про відкриття провадження у даній справі.

04.10.2023 року позивач подав до суду відповідь відзив, в якій посилається на те, що викладені доводи у відзиві відповідача до позовної заяви суперечать обставинам та наявним матеріалам справи, не відповідають дійсності та не спростовують зазначеного позивачем в позовній заяві, а саме, що подані документи не були достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару. Також Позивач звертає увагу, що коригування митної вартості спирається на МД від 24.11.2022 року, яка відповідачем суду не надана та ним не пояснено, чому «акцент» зроблений на дані саме цієї декларації.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що подав повний пакет документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення, як того вимагає ч. 2 ст. 53, ст. 57 Митного кодексу України. Посадові особи Митниці під час проведення процедури митного оформлення товарів не проаналізували та не надали належну оцінку змісту наданих документів позивачем та безпідставно вимагали додаткові документи. Всі кількісні та вартісні показники в наданих документах є тотожними, жодний із доданих документів не містить розбіжностей у числових значеннях. У митного органу не було жодних обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів на підтвердження достовірності наданих відомостей і як наслідок не було жодних законних підстав для відмови позивачу у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що декларантом ТОВ «АКВАФРОСТ» подано до митного органу електронну митну декларацію № 23UA73U0 від 25.08.2023 року щодо товару:

- ікра оселедця заморожена (Clupeaharengus) очищена, без ястикової оболонки, для промислової переробки, для власного виробництва, дата виготовлення 08.2022 р., термін придатності 24 міс., чиста вага нетто без первинної упаковки 10000 кг (+/- 10% глазур) в картонних коробах.

Відомості про вартість:

- перший метод визначення митної вартості (за ціною контракту);

- митна вартість - 2038001 грн., загальна сума за рахунком та ціна - 55000 дол. США.

Разом з митною декларацією декларантом було подано, зокрема: сертифікат якості від 14.08.2023 року, пакувальний лист від 14.08.2023 року, рахунок-проформа № 100094 від 07.08.2023 року, рахунок-фактура (інвойс) № 10010067 від 14.08.2023 року, автотранспортна накладна від 20.08.2023 року, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво від 19.08.2023 року, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 15.08.2023 року, банківський платіжний документ № 932 від 17.08.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, № 18 від 21.08.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 27/06/23-7 від 27.06.2023 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю № 10352428 від 24.08.2023 року, декларація виробника від 14.08.2023 року, меморандум від 22.08.2023 року, копія митної декларації країни відправлення № 142642 від 14.08.2023 року.

За результатами контролю митної вартості Одеською митницею прийнято рішення № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023 року про коригування митної вартості заявленого до декларування товару з наступних підстав.

Так, згідно гр. 33 рішення № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023 року, митним органом встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- до митного оформлення митному органу надані товаросупровідні документи CMR від 20.08.2023 року б/н, на якій відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, що ставить від сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів;

- до митного оформлення не були надані товаросупровідні документи, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до інвойсу від 14.08.2023 року № 10010067 поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

З огляду на викладене, митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову; банківські платіжні документи, що стосуються транспортних витрат.

Декларантом надіслано лист від 25.08.2023 року, в якому повідомлено, що ним подані всі необхідні документи для митного оформлення, додаткові документи відсутні.

На підставі наведеного, в рішенні про коригування митної вартості відповідач вказав, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, та не спростовані наявні розбіжності.

У рішенні про коригування митної вартості відповідачем наведено висновок про неможливість визначення митної вартості за ціною угоди.

Згідно рішення про коригування митної вартості № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023 року обрано метод визначення митної вартості резервний, з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС і встановлено, що рівень митної вартості є більшим, а саме: № 1 8,9167 дол. США/кг (МД від 24.11.2022 року № UA209230/2022/13526), ніж заявлено декларантом 5,5731 дол. США/кг, коригування здійснено до загальної суми 89167 доларів США.

Відповідачем було видано Картку відмови у прийнятті МД та митному оформленні товару у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі МК України) заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судами статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема, але не виключно, у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 820/140/18, від 19 лютого 2019 року у справі № 814/1888/16, від 17 січня 2023 року у справах №№ 0440/5532/18, 160/7901/18, від 14 вересня 2023 року у справі № 817/1799/16, від 31 січня 2024 року у справі № 821/189/18, від 15 лютого 2024 року у справах №№ 815/5838/17, 640/29559/20, від 20 березня 2024 року у справі № 826/5959/17.

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідача не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого позивачем до декларування товару, зокрема, не вказано, які саме складові митної вартості є непідтвердженими.

З оскаржуваного рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості товару не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості на підставі поданих документів позивачем.

Витребовуючи у позивача додаткові документи та доходячи висновку про неможливість розмитнення товару позивача за ціною договору, відповідач в оскаржуваному рішенні вказав, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Однак, відповідач в рішенні про коригування митної вартості жодним чином не обґрунтовував вказаний висновок.

В рішенні відповідача відсутні посилання, які саме складові заявленої позивачем митної вартості є непідтвердженими, на думку відповідача.

Що стосується посилань відповідача на наявність ознак підробки в поданих до митного оформлення документах, то суд наголошує, що відповідач взагалі не визначив, в чому полягають встановлені ним ознаки підробки, як в рішенні про коригування митної вартості, так і під час судового розгляду справи.

Також, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач вказав на те, що декларантом не подані витребувані документи для підтвердження митної вартості.

Водночас, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Проте, суд не може погодитись з висновком митного органу щодо наявності розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах, а також і висновком про недостатність наданих позивачем документів та про неможливість перевірити правильність розрахунку митної вартості задекларованого товару, з огляду на викладене.

Так, згідно гр. 33 рішення № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023 року, митним органом встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- до митного оформлення митному органу надані товаросупровідні документи CMR від 20.08.2023 року б/н, на якій відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, що ставить від сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів;

- до митного оформлення не були надані товаросупровідні документи, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до інвойсу від 14.08.2023 року № 10010067 поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Що стосується витрат на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає наступне.

Так, згідно пп. «в» п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Тобто, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

До митного оформлення декларантом подано контракт від 27.06.2023 року № 26/06/23-7, укладений між ТОВ «АКВАФРОСТ» (Чорноморськ, Україна, покупець) та Компанією «Global Floro As» (Алесунд, Норвегія, постачальник), згідно якого, постачальник зобов`язується передати покупцю товар, зазначений в інвойсі до цього контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

При цьому, відповідно до п. 3.2 контракту, терміни та умови поставки обумовлюються в інвойсах до нього згідно Інкотермс 2010.

В свою чергу, в наданому до митного оформлення інвойсі № 10010067 від 14.08.2023 року визначено, що дана партія товару поставляється на умовах FCA.

Суд бере до уваги, що поставка товарів на умовах FCA Інкотермс 2010 (Франко перевізник) передбачає, що відправляємий товар повинен бути упакований і маркований відповідно до вимог з транспортування даного виду, всі витрати покладаються на продавця.

Тобто, у спірному випадку вартість упаковки, маркування включається в ціну товару.

Оскільки у фактурну вартість товару вже включені витрати на упаковку, маркування, то для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Додаткові витрати на упаковку, маркування позивач не поніс, а тому, посилання відповідача на неможливість перевірити правильність визначення митної вартості самого товару є безпідставними.

Що стосується посилань відповідача на те, що поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, суд зазначає наступне.

Так, згідно п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: витрати на страхування цих товарів.

Суд встановив, що поставка товару у спірному випадку здійснювалась на умовах FCA Інкотермс 2010.

В свою чергу, відповідно до умов FCA Інкотермс 2010 (Франко перевізник), у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору страхування, а так само у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування.

Отже, термін FCA передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.

Позивач посилається на те, що у спірному випадку страхування товару не проводилось.

Доводи відповідача щодо відсутності у наданих до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення не відповідають дійсності, оскільки до митного оформлення була надана довідка про транспорті витрати № 18 від 21.08.2023 року, в якій прямо зазначено, що страхування вантажу не проводилось.

За таких обставин, оскільки товар фактично не страхувався, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Що стосується посилань відповідача на те, що до митного оформлення не були надані товаросупровідні документі, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Згідно інвойсу № 10010067 від 14.08.2023 року, поставка товару здійснювалась на умовах FCA Клайпеда (Литва).

До митного оформлення були надані документи щодо перевезення вантажу з Клайпеда (Литва) до місця розвантаження (м. Чорноморськ), зокрема, міжнародну товарно-транспорту накладну (CMR) від 20.08.2023 року та довідку про транспортні витрати за наведеним маршрутом № 18 від 21.08.2023 року.

Враховуючи вказані умови поставки - FCA Клайпеда (Литва) та надані до митного оформлення документи щодо перевезення вантажу з Клайпеда (Литва) до місця розвантаження (м. Чорноморськ), суд приходить до висновку, що митний орган безпідставно послався на те, що позивач також мав надати коносамент з країни виробника Норвегії до Литви та з цих підстав протиправно відмовив у митному оформленні товару за ціною контракту.

Посилання відповідача на те, що надана CMR від 20.08.2023 року не містить печаток (штампів) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів суд вважає безпідставними, оскільки до митного оформлення надано міжнародну товарно-транспорту накладну (CMR) від 20.08.2023 року, яка містить штамп перевізника UAB VPA Logistics (Клайпеда, Литва), відмітку щодо прибуття під завантаження, в тому числі, штамп UAB VPA Logistics (Клайпеда, Литва) та підпис відправника, зауваження та застереження перевізника (штамп швидкопсувний вантаж), підпис та штамп перевізника ФОП ОСОБА_1 (Україна), штамп Волинської митниці та штамп Одеської митниці під митним контролем.

Ціна товару, його характеристики, визначені в контракті та інвойсі, відповідають даним МД та іншим супровідним документам.

Фактично відповідач не встановив будь-яких розбіжностей у поданих позивачем документах.

Обґрунтованих підстав для невизнання заявленої позивачем митної вартості, яка визначена позивачем за першим методом, - за ціною контракту, відповідачем не наведено.

Що стосується посилань відповідача на те, що митним органом було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС і встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості у т.ч. за резервним методом визначення митної вартості.

Висновки суду відповідають усталеній практиці Верховного Суду у даній категорії справ (зокрема, але не виключно, постанови від 07 серпня 2018 року у справі № 815/3400/17, від 23 квітня 2019 року у справі № 810/1479/16, від 11 лютого 2021 року у справі № 826/8228/16, від 10 червня 2021 року у справі № 815/6854/17, від 15 червня 2021 року у справі № 804/2584/16, від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18).

Проте, відповідачем жодним чином необґрунтовано наявність підстав для застосування резервного метода визначення митної вартості у спірному випадку.

Так, відповідач не навів у рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

Враховуючи, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу, не були спростовані відповідачем, висновки щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню, адже відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведена його законність та обґрунтованість, а права позивача є порушеними внаслідок необхідності доплати митних платежів у сумі 244542,27грн. для розмитнення товару після прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, позовні вимоги ТОВ «АКВАФРОСТ» є такими, що підлягають задоволенню, а доводи відповідача суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3668,14 грн.

Стосовно витрат на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 20000грн., суд їх може розподілити згідно положень ч.7 ст.139 КАС України після надання позивачем підтверджуючих доказів.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати противоправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» витрати зі сплати судового збору у сумі 3668(три тисячі шістсот шістдесят вісім)грн. 14коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (; адреса: вул. Центральна, 1-Е, с. Бурлача Балка, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000).

Відповідач: Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП: 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078).

Суддя М.М. Аракелян