Справа № 577/5282/24
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5282/24
Провадження № 2-а/577/50/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Цуканової О.В.

позивача ОСОБА_1

представника ГУНП

в Сумській області Каракуц М.Ю.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського Конотопського РВП ГУНП в Сумській області капрала поліції Близнюка Владислава Олеговича про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності та закриття провадження в справі за відсутності складу і події правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії ЕНА № 3079425 від 18.09.2024 року (далі по тексту Постанова) про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності складу та події правопорушення.

На обгрунтування вказав, що 18.09.2024 року приблизно о 21:40 год. керуючи автомобілем Dacia Logan, ДНЗ НОМЕР_1 , і рухаючись по вул. Братів Лузанів у м. Конотоп здійснив маневр випередження, без виїзду на смугу зустрічного руху, транспортного засобу, який рухався в правій полосі з малою швидкістю, на перехресті з вулицею 2-ий провулок Лідова. При цьому, жодних порушень ПДР України не допустив. Через 1 км, на вулиці Петра Сагайдачного, його зупинили інспектори патрульної поліції, один із яких повідомив, що він порушив ПДР України, а саме п. 14.6.в: «обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті». Намагання роз`яснити інспектору, що маневр, який здійснювався, був випередженням транспортного засобу згідно із п. 1.10 ПДР України, а не обгін, адже не виїздив на смугу зустрічного руху, не були взяті до уваги. Не погоджуючись із запереченнями поліцейський показав відеозапис на якому видно, як автомобіль патрульних спускається по вулиці Братів Лузанів до перехрестя з 2-м провулком Лідова з регульованим пішохідним переходом, за 100-150 м до нього. Патрульні з`їжджають у праву смугу, тому як ділянка дороги розширюється перед перехрестям і з однієї смуги стає дві. Через деякий час, транспортний засіб, схожий на той яким він керував, виконує випередження патрульної машини з лівої сторони без заїзду на зустрічну смугу на пішохідному переході під час зеленого сигналу світлофора. Після перегляду цього відео, на якому не видно номера транспортного засобу, котрий здійснив випередження без заїзду на смугу зустрічного руху, звернув увагу поліціантів, що їх авто з`їхало праворуч і вони рухались в правій, з двох існуючих в одному напрямку, смуг. Проте, ці обставини, а також, що на відеозапису не його автомобіль, а схожий, не були взяті до відома, а інспектор Близнюк В.О. виніс оскаржувану Постанову.

Відповідачі поліцейський Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Близнюк В.О. та представник ГУНП в Сумській області Каракуц М.Ю., кожен окремо, заперечуючи задоволенню позову фактично послалися на правомірність дій та законність винесеної Постанови, яка, на їх переконання, ґрунтується на зібраних доказах, зокрема відеозапису події.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 286 КАС України (далі КАС) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 73 КАС належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За правилами ст.ст. 74-76 КАС обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за порушення правил обгону.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач 18.09.2024 року о 21:52:36 в м. Конотоп по вул. Петра Сагайдачного (Комсомольська) керуючи транспортним засобом здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6в ПДР України обгін заборонений на пішохідному переході, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Отже, обов`язковою умовою відповідальності є доведеність здійснення маневру «обгону» з порушенням ПДР.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- випередження рух транспортного засобу зі швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі;

- обгін випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

З огляду на викладене «обгін» відрізняється від «випередженням» виїздом на смугу зустрічного руху.

Проте, з дослідженого відеозапису події не можна беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_1 здійснив маневр «обгін» шляхом виїзду на смугу зустрічного руху, а відтак і порушення правил обгону. Більш того, із наведеного доказу видно, що проїзна дорога по вул. Братів Лузанів, в м. Конотоп перед 2-м провулком Лідова, де відбулася розглядувана подія, має дві полоси руху в одному напрямку. Авто поліцейських приймає праворуч, а транспортний засіб під керуванням позивача їде фактично прямо, здійснюючи випередження, а не обгін.

Отже, відсутність переконливого доказу, що позивачем здійснений «обгін» на пішохідному переході є першою підставою для скасування Постанови.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 283 КУпАП унормовано, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, в оскаржуваній Постанові зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення вул. Петра Сагайдачного (Комсомольська) м. Конотоп, а час 21:52:36, що не відповідає обставинам встановленим в ході судового розгляду, а саме дійсному місцю події, яка відбулася о 21:29:18 по вул. Братів Лузанів, як то підтверджено відеозаписом та визнано сторонами.

Тобто при винесенні Постанови не було встановлено місце та час інкримінованого правопорушення, що є другою підставою для скасування цього процесуального документа.

У правозастосовних орієнтирах викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану Постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, не підтверджено допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, поліцейським у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин недоведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому Постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Інші доводи позивача, не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що на відеозапису саме його автомобіль, а не інший. До того ж ОСОБА_1 фактично підтвердив це заперечуючи порушенню ним ПДР за наведених обставин.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Статтею 139 КАС передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати зокрема, складаються із судового збору (ст. 132 КАС).

Згідно поданої квитанції ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., який підлягає відшкодуванню відповідачем ГУНП в Сумській області внаслідок задоволення вимог.

Керуючись: ст.ст. 72-77, 139, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 283 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3079425 від 18.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 510 грн., винесену поліцейським Конотопського РВП ГУНП в Сумській області капралом поліції Близнюком Владиславом Олеговичем, а провадження у справі закрити за відсутності складу цього правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Суддя Кравченко В. О.