Справа № 300/3376/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2024 р. справа № 300/3376/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТБР ЛОГІСТИК" до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов №011314, №011315, №011316 від 18.04.2024, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБР ЛОГІСТИК" (далі позивач, ТОВ "ТБР ЛОГІСТИК") звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов №011314, №011315, №011316 від 18.04.2024.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем необґрунтовано, з порушенням вимог чинного законодавства України, винесено постанови №011314, №011315, №011316 від 18.04.2024, якими позивача притягнуто до відповідальності за яке передбачений абзацом 14 частині 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» штраф у сумі 8500,00грн. Так, результати габаритно-вагового контролю створюють юридичні наслідки для перевізника тільки у випадку, якщо зазначений вид контролю був проведений належним чином, з дотриманням Порядку № 897, а також здійснений справними, які пройшли періодичну повірку (метрологічну атестація) засобами контролю, результати якого оформлюються довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, яка видається водієві. Відтак, доводи відповідача в постановах про те, що факт порушення підтверджується актами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 001166, 001178, 001179 від 04.03.2024, є безпідставним, оскільки в акті відображаються наслідки перевірки, а документами, які встановлюють перевищення габаритно-вагових параметрів є саме довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення вагових норм, які складаються на підставі зважування та друкування відповідного чеку. Однак у чеку зазначено іншу дату, яка не відповідає даті перевірки. З наведених підстав, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 02.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.
24.06.2024 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що водії підписали акти не з метою визнання факту зважування, а про те, що вони ці акти отримали на руки. Крім цього водії чітко зазначали, що вага відповідає вазі, яка вказана в ТТН, що також було підтверджено в пункті розвантаження, відповідна відмітка присутня на ТТН. Таким чином, станом на день складання (заповнення акту) у відповідача не було доказів або/чи належного доказу зважування, що у свою чергу нівелює посилання відповідача, що перевищення ваги належним чином доведено. Крім того, посилання відповідача у відзиві на нормативно-правові акти не позбавляє обов`язку відповідача (суб`єкта владних повноважень) надати суду належні та допустимі докази перевищення вагової норми. Також, надані талони зважування викликають обґрунтований сумнів щодо їх справжності, оскільки відповідач зобов`язаний перевірити перед початком так званого рейду справність роботи вимірювальної техніки.
Відповідач 03.06.2024 скористався правом надання заперечення на відповідь на відзив, в якому представником наголошено, що в жодному з складених під час перевірки актів, довідок, водії транспортних засобів не заперечували самого факту проходження транспортними засобами габаритно-вагового контролю. Крім того, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Наведене формулювання свідчить, що ТТН в першу чергу є документом комерційно-господарського характеру, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою обліку товарно-матеріальних цінностей. Отже дані щодо ваги вантажу в товарно-транспортній накладній не є точним габаритно-ваговим контролем. Враховуючи викладене, здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів в спірних правовідносинах було проведено відповідачем відповідно до встановленого законом порядку, а відтак, наявні підстави для відмови в задоволені позовних вимог.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБР ЛОГІСТИК" є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний) 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у. 43.11 Знесення 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику 43.21 Електромонтажні роботи 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи 43.31 Штукатурні роботи 43.32 Установлення столярних виробів 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін 43.34 Малярні роботи та скління 43.39 Інші роботи із завершення будівництва 43.91 Покрівельні роботи 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту 71.11 Діяльність у сфері архітектури 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах 71.20 Технічні випробування та дослідження 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель 42.11 Будівництво доріг і автострад 42.21 Будівництво трубопроводів 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання 23.69 Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами.
04.03.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі направлення на рейдову перевірку №002446 від 01.03.2024 (а.с.59) на а/д М-30, «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине», 347 км. +527 м. у Вінницькій області було здійснено рейдову перевірку, в тому числі і габаритно-ваговий контроль транспортних засобів марки: MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом JANMIL д.н.з. НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_3 , який здійснював перевезення вантажу (кукурудза) згідно ТТН № 272 від 04.03.2024; MAN, номерний знак НОМЕР_3 , з причіпом д.н.з. НОМЕР_4 , водій - ОСОБА_4 , який здійснював перевезення вантажу (кукурудза) згідно ТТН № 273 від 04.03.2024; MAN, номерний знак НОМЕР_5 , з причіпом BODEX д.н.з. НОМЕР_6 , водій - ОСОБА_5 , який здійснював перевезення вантажу (кукурудза) згідно ТТН № 271 від 04.03.2024.
За результатами проведеної перевірки складено акт №001166 від 04.03.2024, в якому зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення: cт. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 ПДР, ПКМУ № 879 від 27.06.2007 року, перевезення вантажу згідно ТТН № 272 від 04.03.2024, вантаж кукурудза, з перевищенням вагових параметрів по загальній масі т.з. 42,660 т при нормативно допустимих 40 т., що на 2,660 т більше від нормативу 6,65 %, зважування проводилося на вазі серійний номер №419, тобто перевезення вантажу з перевищенням габаритно вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків (6,65%), порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», пояснення водія ОСОБА_3 : «З даним актом незгодний та вісовим контролем». Акт водій підписав.
Крім того під час проведення габаритно-вагового контролю був складений Акт №0056713 від 04.03.2024 про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів, зокрема визначає повну масу тонн (а.с.78-80).
Також, за результатами проведеної перевірки складено акт №АР001179 від 04.03.2024, в якому зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення: cт. 34, 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ПКМУ № 879 від 27.06.2007 року, перевезення вантажу кукурудзи згідно ТТН № 273 від 04.03.2024, з перевищенням вагових параметрів по загальній масі т.з. 43,2 т. при нормативно допустимих 40 т., перевищення у відсотках складає 8 %, чим порушено п. 22.5 ПДР України, зважування проводилося вагами №419, тобто перевезення вантажу з перевищенням габаритно вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків (8%), порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», пояснення водія ОСОБА_4 : «Незгоден з вагами Укртрансбезпеки вага відповідає нормі по ТТН». Акт водій підписав.
Наведене також, підтверджується довідкою №0052270 від 04.03.2024 п. 6 результатами вагового контролю, навантаження на осі, тонн: 1) 7,92; 2) 11,66; 3.) 7.4; 4.) 7,6 5) 8,62. Повна маса транспортного засобу: 43,2 тонн.
Крім того під час проведення габаритно-вагового контролю був складений Акт №0056739 від 04.03.2024 про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів, зокрема визначає повну масу тонн (а.с.69-72).
Також, за результатами проведеної перевірки складено акт №АР001178 від 04.03.2024, в якому зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення: cт. 34, 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ПКМУ № 879 від 27.06.2007 року, перевезення вантажу кукурудзи згідно ТТН № 271 від 04.03.2024, з перевищенням вагових параметрів по загальній масі т.з. 42,14 т. при нормативно допустимих 40 т., перевищення у відсотках складає 5,35 %, чим порушено п. 22.5 ПДР України, зважування проводилося вагами №419, тобто перевезення вантажу з перевищенням габаритно вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків (5,35 %), порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», пояснення водія ОСОБА_5 : «Зі зважуванням на пості не згідний, Вага відповідає ТТН №271». Акт водій підписав.
Наведене також, підтверджується довідкою № 0052269 від 04.03.2024 п. 6 результатами вагового контролю, навантаження на осі, тонн: 1) 7,32; 2) 11; 3.) 8,16; 4.) 7,54) 8,12. Повна маса транспортного засобу: 42,140 тонн.
Крім того під час проведення габаритно-вагового контролю був складений Акт №0056738 від 04.03.2024 про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів, зокрема визначає повну масу тонн (а.с.60-63).
18.04.2024 враховуючи зафіксовані порушення законодавства №001166, №001179, №001178 від 04.03.2024 Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області стосовно позивача було винесено постанови 011314, №011315, №011316 про застосування адміністративно-господарських штрафів в сумі 8500 грн (а.с.15,21,27).
Вважаючи постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів №011314, №011315, №011316 від 18.04.2024 протиправними, позивач оскаржив їх в судовому порядку.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, суд наводить наступні мотиви.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).
Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).
Згідно із частинами 7, 14, 17-19 статті 6 Закону 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право:
використовувати спеціалізовані автомобілі;
використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку;
супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;
здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів;
використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю;
використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі;
у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства;
здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно з абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.
Відповідно до підпунктів 2, 54, 58, 62 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до пункту 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку №1567, визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Пунктами 20, 21 Порядку №1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Відповідно до пунктів 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Відповідно до частини 2 статті 48 Закону №2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Приписами частини 4 статті 48 Закону №2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За правилами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Приписами пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 регламентовано, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.
Відповідно до пункту 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.
Пунктом 4 Порядку № 1007/1207 визначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; 3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; 7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2); 8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3); 9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; 10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
З аналізу вищенаведеного слідує, що саме акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів є підтверджуючим документом щодо результатів здійснення габаритно-вагового контролю.
Із матеріалів справи суд встановив, що за результатами проведених перевірок складено акти від 04.03.2024 №001166, № 001178 та № 001179, відповідно до яких позивачем порушено вимоги Закону №2344-III, а саме перевищено встановлені законодавством габаритно-вагові норми від 5% до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу або неподільного вантажу.
Статтею 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, як зазначено в абзаці 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.
Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.
Суд звертає увагу, що на підтвердження вчинення позивачем порушення, відповідачем надано товарно-транспортні накладні від 04.03.2024 № 272, № 273, № 271, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 04.03.2024 №0052244, №0052270, № 0052269, Акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 04.03.2024 №0056713, №0056739, №0056738 з яких судом встановлено, що перевізником ТОВ "ТБР ЛОГІСТИК" перевищено допустиме вагових обмежень від нормативу.
Крім того, суд врахував, що матеріали справи містять чек результатів зважування 04.03.2024 від 01.01.2024 (а.с.16, 22, 28) відомості яких повністю відповідають числовим показникам навантаження на осі, відображеним у довідках від 04.03.2024 №0052244, №0052270, № 0052269 та актах від 04.03.2024 №0056713, №0056739, №0056738.
Відтак, за результатами проведення габаритно - вагового контролю транспортних засобів позивача, посадовими особами контролюючого органу зафіксовано факт перевищення нормативно вагових параметрів.
При цьому, ТОВ "ТБР ЛОГІСТИК" доказів зворотного суду не надано, а тому посилання представника позивача на відсутність доказів, що вантаж який перевозив позивач 04.03.2024 не перевищує норми є безпідставними та таким що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Також, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності у позивача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Таким чином, на переконання суду, відповідач правомірно застосував до позивача санкцію, передбачену положеннями абзацу 14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді штрафу.
Стосовно тверджень представника позивача, що водії при перевірці звертали увагу, що вага вантажу, що перевозилася відповідала даним вказаним в ТТН № 271, № 272,№ 273 суд на наступне
Відповідно до п.п.11 п 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», «точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті».
Так, перевищення вагових параметрів визначається за наслідком точного габаритно-вагового контролю, у тому числі шляхом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті, а тому відомості з товарно-транспортної накладної не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/1420/17 - постанова від 02.08.2018.
Відтак, ваги зазначені в товарно-транспортних накладних № 271, № 272, № 273 від 04.03.2024, не можуть бути доказом відсутності перевантаження під час здійснення вантажного перевезення, оскільки це не є точним габаритно-ваговим контролем.
Також суд звертає увагу, зважування транспортних засобів, які використовувалися позивачем для перевезення вантажу позивачу 04.03.2024 здійснювався вагою автомобільною 030T-AS2-PWIA, виробник «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER I MALA Г ve TIKARET LTD STI» Туреччина, серійний номер ваги № 419. Даний прилад призначений для зважування дорожніх транспортних засобів в русі та вимірювання навантаження на вісь.
Автомобільні ваги мають Сертифікат перевірки типу № UA.TR.002.CT.0115-17Rev.O виданий 27.11.2017, який підтверджує їх відповідність Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94 (а.с.91)
Крім того, ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» Державне підприємство Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації, 14.07.2023 провело перевірку та встановило що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010, про що видало Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ019204923, яке містить відбиток повірочного тавра, та чинне до 13.07.2024 (а.с.92).
Законодавством чітко встановлено, що ваги, як засіб вимірювальної техніки використовується або у випадку якщо пройшли повірку, або ж коли пройшли державну метрологічну атестацію.
Отже зважування транспортних засобів, які використовувалися позивачем, проводилось належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, визнана придатною до застосування, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної і підстав для сумніву у достовірності результатів зважування не вбачається.
З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняті оскаржуваних рішень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.
Щодо зауважень позивача, що чеки зважування містить дату 01.01.2024, то суд зазначає, що відповідач визнає, що переносні автомобільні ваги для поосьового зважування ESTT ELEKTRON1K SISTEMLER IMALAT ve TIKARET LTD STI» справді видавали 04.03.2024 чеки зважування в яких була відображена дата 01.01.2024.
При цьому, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Крім того ТОВ "ТБР ЛОГІСТИК" не заперечує факту проходження габаритно-вагового контролю транспортних засобів саме 04.03.2024, та вручення водіям виданих вагових пристроєм чеків зважування з датою 01.01.2024, що не дає суду підстав до визнання протиправними та скасування постанов, а як наслідок, і від звільнення від сплати адміністративно-господарського штрафу.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірні постанови 011314, №011315, №011316 від 18.04.2024 про застосування до ТОВ "ТБР ЛОГІСТИК" адміністративно-господарських штрафів у сумі 8500,00 грн, прийнятих Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, обґрунтовано та своєчасно, а тому підстави для їх скасування, відсутні.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень. Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБР ЛОГІСТИК" (, вул. Січових Стрільців, 16/3, офіс 1, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200); відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області (, вул. Тополина, 3, с. Угорники, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 76492).

Суддя Микитин Н.М.