Справа № 640/19114/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Бужак Н.П., Василенка Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області щодо скасування рішення УМВС України в Сумській області від 25.12.2007 про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням;

- зобов`язати Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області скасувати рішення Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області від 27.11.2019 про скасування рішення УМВС України в Сумській Області від 25.12.2007;

- зобов`язати Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області визнати ОСОБА_1 громадянином України з 25.12.2007;

- визнати неотримання ОСОБА_1 з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства Російської Федерації;

- зобов`язати Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства Російскої Федерації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-IX, який набрав чинності з 15 грудня 2022 року, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

При цьому, у пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

09.07.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 640/19114/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року позовну заяву повернуто Позивачеві.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати Київський окружний адміністративний суд розглянути справу в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та посилається на порушення останнім норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції поверхнево розглянув його позовну заяву та уточнену позовну заяву.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з ч. 2 ст. 312 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву виходив з того, що вказані Позивачем доводи не є обставинами непереборної сили, які об`єктивно унеможливлювали б звернення до суду з позовом про оскарження рішення Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області від 27.11.2019 про скасування рішення УМВС України в Сумській Області від 25.12.2007 року в межах строку звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилався на положення п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, згідно з якими позовна заява повертається Позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 140/16207/21, при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху.

У вказаній ухвалі зазначено, що згідно позовної заяви Позивач оскаржує рішення Управління Державної Міграційної Служби України в Сумській області від 27.11.2019 про скасування рішення УМВС України в Сумскій Області від 25.12.2007.

Проте позовна заява подана до суду 01.11.2022, тобто, після спливу шестимісячного строку для такого звернення.

Позивачем на виконання вимог ухвали від 10 листопада 2022 року про залишення позовної заяви без руху було подано уточнену позовну заяву, в якій було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому він зазначив, що строк звернення до адміністративного суду, пропущений з незалежних від Позивача причин, які полягають у протистоянні між керівництвом державної Міграційної Служби України, Управлінням Державної Міграційної служби України в Сумській області та ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області відносно надання Позивачу тимчасового посвідчення громадянина України.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що 27.11.2019 УДМС у Сумській області скасовано рішення УМВС України в Сумській області від 25.12.2007 про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України».

Листом УДМС у Сумській області за вих. № 5901.3.2-10586/59.1-19 від 29.11.2019, копію якого долучено Позивачем до адміністративного позову, останньому направлено копію оскаржуваного рішення.

А як вже було зазначено раніше, позовна заява подана до суду 01.11.2022, тобто, після спливу шестимісячного строку для такого звернення.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, з чим погоджується і колегія суддів.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - без змін.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Василенко