Справа № 120/14075/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 грудня 2024 р. Справа № 120/14075/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Головне управління ПФУ у Вінницькій області, відповідач ) із позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р. та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з 06.12.2023 р. з урахуванням страхового стажу з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р., згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1983 р.;

- зобов`язати зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р. та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з 06.12.2023 р. з урахуванням страхового стажу з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р., згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1983 р.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що їй безпідставно не зараховано при призначенні пенсії за віком до стажу період роботи з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р., який підтверджений записами в трудовій книжці. При цьому, позивачка вказує, що в разі виходу із Угоди держави-учасниці, гарантії прав громадян на території якої вони проживають , що виникли до виходу не втрачають своєї сили. А отже відмова пенсійного органу в зарахуванні спірного періоду роботи до стажу є безпідставною.

25.10.2024 р. , позову заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в порядку визначеному ст. 263 КАС України.

13.11.2024 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що оскільки Україна припинила участь в Угоді Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, позивачці правомірно не зараховано період служби в Російській Федерації до стажу.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 07.12.2023 р. рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області №10 від 08.02.2024 р. призначено пенсію за віком.

При цьому, як видно із форми РС право при призначенні пенсії не зараховано до стажу період з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р.

15.07.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою надати рішення щодо не зарахування стажу.

За наслідком розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 25.07.2024 р. за вих.. №10290-9412/Д-02/8-0200/24 повідомлено, що Україна припинила участь в Угоді Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, а тому з 01.01.2023 р. зараховуються тільки періоди роботи в рф по 31.12.1991 р.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивачка звернулась до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Так, спірним у даній справі є правомірність бездіяльності пенсійного органу щодо не зарахування до стажу періодів служби позивачки з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р.

За змістом ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 6 Порядку для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Час перебування в партизанських загонах і з`єднаннях у період Другої світової війни встановлюється за довідками штабів партизанського руху або архівів (за місцем діяльності партизанських загонів і з`єднань).

Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Для підтвердження служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції приймаються довідки, які видаються в порядку, що визначається МВС (додаток № 3).

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно положень статті 56 Закон №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

Згідно з положеннями ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

При цьому, суд звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення прийнято рішення про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Разом з тим, ч.2 ст.13 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, в разі виходу із Угоди держави-учасниці, гарантії прав громадян на території якої вони проживають , що виникли до виходу не втрачають своєї сили.

Як видно із записів трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1983 р. ОСОБА_1 з 11.09.1991 р. по 18.07.1994 р. проходила військову службу .

Записи про періоди роботи та військової служби позивачки в Російській Федерації, що виконані в трудовій книжці засвідчені чітким відтиском печатки відповідного підприємства та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості. Протилежного відповідачами не зауважено та судом не встановлено.

За таких обставин, беручи до уваги , що відповідними документами підтверджено факт несення позивачкою військової служби з 11.09.1991 р. по 18.07.1994 р., суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано цей період до стажу.

Відтак, суд обирає інший спосіб захисту керуючись ст.. 245 КАС України і доходить висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до страхового стажу період служби з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р. Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу періоди з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р. і здійснити перерахунок та виплату пенсії із урахуванням стажу з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р.

Також перерахунок та виплату пенсії із урахуванням спірного стажу слід здійснити з 07.12.2023 р., адже саме із цієї дати призначена пенсія, а не як просить позивачка з 06.12.2023 р.

Разом з тим, вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р. та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з 06.12.2023 р. з урахуванням страхового стажу з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р., згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1983 р, задоволенню не підлягають, адже бездіяльність це пасивна поведінка суб"єкта, а надання відмови передбачає активні дії. При цьому, жодних дій відповідачем не вчинялось.

Що ж до листа управління від 25.07.2024 р. за вих. №10290-9412/Д-02/8-0200/24, то такий не містить відмову в здійсненні перерахунку і виплату пенсії за віком з 06.12.2023 р. з урахуванням страхового стажу з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р., згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1983 р. Відтак, вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з 06.12.2023 р. з урахуванням страхового стажу з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р., згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1983 р. задоволенню не підлягає.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1211,20 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 807, 46 (2/3 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250,255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу при призначенні пенсії, періоду військової служби з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди військової служби з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р. та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 07.12.2023 р. із урахуванням періодів військової служби з 01.01.1992 р. по 18.07.1994 р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір 807, 46 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення сформовано 2.12.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна