Справа № 600/3834/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3834/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 94328,09 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначало, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг на загальну суму 94328,00 грн, який виник у зв`язку з несплатою визначеного податковим повідомленням-рішенням грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за землю (податковий період 2024 рік), а також на підставі нарахованої пені за несплачені податкові зобов`язання у попередні роки з орендної плати за землю, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також з податку на доходи фізичних осіб, який був визначений контролюючим органом. Вказано, що у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання контролюючий орган сформував податкову вимогу відносно ОСОБА_1 , яка була надіслана у відповідності з вимогами статті 42 Податкового кодексу України. Після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але його не було погашено у повному обсязі. Вказано, що позивачем як контролюючим органом було вжито всіх заходів досудового врегулювання спору та створено умови для належного виконання відповідачем податкового зобов`язання, однак такий не було сплачено ОСОБА_1 у встановлений законом строк.

Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Вказану ухвалу направлено судом на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, таку отримано 03.09.2024 року Вишняк.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому висловлено незгоду із позовними вимогами, заявленими Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області.

Водночас, досліджуючи зміст відзиву та доданих до нього матеріалів, судом встановлено, що такий підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом і подано (надіслано) до суду адвокатом Хованцем Андрієм Ігоровичем, про якого зазначено як представника ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим суд звертає увагу на положення частини першої статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Судом встановлено, що до матеріалів відзиву додано Ордер про надання правничої допомоги серії СЕ №1094703 від 23 вересня 2024 року, відповідно до якого адвокат Хованець Андрій Ігорович на підставі договору про надання правничої допомоги №201 від 15 квітня 2024 року представляє в Чернівецькому окружному адміністративному суді інтереси фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Однак суд зауважує, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не є стороною в цій адміністративній справі №600/3834/24-а.

При цьому документів, на підставі яких адвокат Хованець Андрій Ігорович уповноважений представляти інтереси саме ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) як відповідача в цій адміністративній справі №600/3834/24-а, до матеріалів відзиву не додано.

Таким чином, оскільки адвокат Хованець Андрій Ігорович фактично діє в інтересах особи, яка не є стороною по адміністративній справі №600/3834/24-а - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), і не уповноважений представляти інтереси у цій справі відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), то суд не бере до уваги доводи відзиву, який подано адвокатом Хованцем Андрієм Ігоровичем.

З аналогічних мотивів та на підставі ч. 6 ст. 7, ч. 2 ст. 167, ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою суду від 29 листопада 2024 року клопотання адвоката Хованця Андрія Ігоровича про витребування доказів у цій справі повернуто заявнику без розгляду.

Безпосередньо від відповідача ОСОБА_1 чи уповноваженого діяти від його імені представника відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Клопотань про розгляд цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду також не надходило.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як платник податку, що підтверджується ідентифікаційними даними платника податку.

15 травня 2014 року між Вижницькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний договір укладено строком на 49 років.

Вказане підтверджується також і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна №23316490 від 21 червня 2014 року.

30 березня 2023 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області сформовано на ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №0-2413, в якій вказано про наявність у відповідача податкового боргу станом на 29 березня 2023 року в сумі 594337,02 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вказана вимога була направлена контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 , однак таку було повернуто на адресу Головного управління ДПС в Чернівецькій області із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

04 квітня 2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №-2401-UA0031499, яким визначено суму податкового зобов`язання ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб за податковий період 2024 року у сумі 5408,45 грн.

У травні 2024 року вказане вище податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу ОСОБА_1 , однак таке не було вручено відповідачу із зазначенням причин невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як вбачається з розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 94328,09 грн, яка виникла у зв`язку з несплатою:

1) орендної плати з фізичних осіб на суму 76778,38 грн, яка нарахована на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №-2401-UA0031499 від 04 квітня 2024 року;

- нарахованої пені за попередні роки на суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом за результатами податкової перевірки (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби COVID-19);

2) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 17324,24 грн, який виник у зв`язку з нарахуванням пені за попередні роки (не сплачено грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями форми «Ф» №1-2401 та №1-2401 від 13 вересня 2022 року);

3) податку на доходи фізичних осіб на суму 225,47 грн, який виник на підставі нарахованої пені у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №00000/3136/Ж10/24-13-24-04 від 29 серпня 2022 року).

Отже, за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 94328,09 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 94328,09 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно зі статтею 9 ПК України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом «е» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 94328,09 грн, яка виникла у зв`язку з несплатою:

1) орендної плати з фізичних осіб на суму 76778,38 грн, яка нарахована на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №-2401-UA0031499 від 04 квітня 2024 року;

- нарахованої пені за попередні роки на суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом за результатами податкової перевірки (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби COVID-19);

2) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 17324,24 грн, який виник у зв`язку з нарахуванням пені за попередні роки (не сплачено грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями форми «Ф» №1-2401 та №1-2401 від 13 вересня 2022 року);

3) податку на доходи фізичних осіб на суму 225,47 грн, який виник на підставі нарахованої пені у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №00000/3136/Ж10/24-13-24-04 від 29 серпня 2022 року).

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом установлено, що податковим органом з метою погашення податкового боргу на відому адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 30 березня 2023 року №0-2413 на суму 594337,02 грн. Однак така податкова вимога не була вручена відповідачу із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи приписи абзацу другого пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, вказана вимога вважається належним чином врученою.

Водночас зазначена податкова вимога не була відкликана контролюючим органом.

Крім цього, як свідчать обставини справи, після направлення податкової вимоги сума податкового боргу відносно ОСОБА_1 змінилася, однак борг не було погашено у повному обсязі.

Як зазначалось вище, положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України не передбачають обов`язку контролюючого органу надсилати (вручати) податкову вимогу платнику податків у разі збільшення (зменшення) суми податкового боргу, однак якщо при цьому такий податковий борг не було погашено в повному обсязі.

Отже, оскільки після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але податковий борг не був ним погашений в повному обсязі, то податкова вимога додатково контролюючим органом правомірно не надсилалася (не вручалася).

Поряд з цим, як вбачається зі встановлених у даній справі обставин, доказів добровільної сплати наявних у відповідача грошових зобов`язань до суду не подано.

Крім цього, 04 квітня 2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №-2401-UA0031499, яким визначено суму податкового зобов`язання ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб за податковий період 2024 року у сумі 5408,45 грн.

Судом встановлено, що станом на день розгляду даної справи ані податкова вимога, ані податкові повідомлення-рішення, на підставі яких ґрунтуються заявлені у цьому позові вимоги податкового органу, не оскаржувалися (доказів їх оскарження в судовому чи в адміністративному порядку сторонами справи не надано).

Отже, зазначене податкове зобов`язання є узгодженим, а тому відповідач зобов`язаний сплатити наявну у нього заборгованість у загальній сумі 94328,00 грн.

При цьому суд зауважує, що в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2019 року справа №824/399/17-а (провадження №К/9901/53274/18).

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов у встановлений судом строк.

Натомість, як зазначалось вище, наявний у справі відзив подано адвокатом, який не уповноважений представляти інтереси саме ОСОБА_1 у цій справі.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до місцевого бюджету податковий борг у загальній сумі 94328 (дев`яносто чотири тисячі триста двадцять вісім) грн 09 коп.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 29 листопада 2024 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, ); відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.П. Лелюк