Справа № 420/18951/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18951/23

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 16.01.2024р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.06.2023р. щодо призову його на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022; визнання протиправним та скасування наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 11.07.2023р. №31, яким він вважається таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м. Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначено на посаду слухачів штатних навчального курсу центру підвищення кваліфікації військової академії ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент призову на військову службу під час мобілізації та направлення до військової академії, він мав право на відстрочку, передбачене п.1 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на підставі навчання в структурному підрозділі професійної (професійно-технічної) освіти. Відповідні документи, що підтверджують навчання в навчальному закладі надсилались на адресу відповідача та ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу, однак були залишені відповідачем без розгляду. Таким чином, вважає, що його було призвано на військову службу без наявності відповідних правових підстав, а тому оскаржувані накази підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2024р. позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.07.2023р. №159 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією» щодо призову на військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Військової академії (м.Одеса) (по стройовій частині) №231 від 11.07.2023р. щодо визнання молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м.Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації Військової академії ( АДРЕСА_1 ); в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_5 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що довідка про навчання надана позивачем до неналежного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також її зміст не відповідає дійсності, що свідчить про відсутність права на відстрочку від військової служби та правомірність оскаржуваних наказів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 12.06.2023р. та знято з військового обліку 23.06.2023р. за мобілізацією. /т.1 а.с.237/

Наказом приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» від 15.06.2023р. №23-С зараховано з 15.06.2023р. слухача ОСОБА_1 до структурного підрозділу професійної (професійно-технічної) освіти «Центр професійного навчання» приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» на денну форму навчання за професією оператор з обробки інформації та програмного забезпечення. /т.1 а.с.242/

20.06.2023р. ОСОБА_1 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із навчанням на першому курсі структурного підрозділу професійної (професійно-технічної) освіти «Центр професійного навчання» приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» за денною формою навчання. До вищезазначеної заяви додано, зокрема, довідку про навчання від 15.06.2023р. №165. /т.1 а.с.238-242/

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.07.2023р. №159 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією» призвано молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією та направлено до Військової академії (м. Одеса).

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 11.07.2023р. №231 визнано таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м. Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначено на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації військової академії (м. Одеса) молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 /т.1 а.с.162/

Не погоджуючись з призовом на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022р. введено в Україні воєнний стан, військовому командуванню доручено здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022р. №2105-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів на військову службу.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно ст.1 якого мобілізація визначена як комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із п.2 та 5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно - рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій; вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Відповідно до п.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України від 25.03.1992р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі Закон №2232-XII).

Згідно з ч.2 ст.2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно ч.3 ст.33 Закону №2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону №2232-XII персонально-первинний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх проживання. У селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, здійснення такого обліку покладається на органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Відповідно до приписів ч.8 ст. 5 Закону України від 16.03.2017р. 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України.

Згідно із п.11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (надалі Положення №154) районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Абзацом 11 п. 9 Положення №154 визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти - стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Відповідно до п.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, що Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено право військовозобов`язаних на відстрочу на військову службу під час мобілізації, але не визначений механізм реалізації такого права, а тому наявні усі підстави застосувати норми Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002р. №352 (надалі Положення №352).

Згідно п.74 Положення №352 право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 75 Положення №352 передбачено, що призовник, який має право на відстрочку за сімейними обставинами, повинен через районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати голові районної (міської) призовної комісії заяву про бажання нею скористатися, до якої повинен додати документи, що підтверджують це право.

Згідно п.77 Положення №352 надання відстрочки від призову для здобуття освіти проводиться на підставі довідки за формою згідно з додатком 20, яка видається закладом освіти.

Відповідно до ч.11 ст. 38 Закону №2232 призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти - стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

При цьому, таке право військовозобов`язаного кореспондується із обов`язком надати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку відповідні документи, які надають право на одержання призовниками відстрочки від призову на військову службу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 12.06.2023р. та знято з військового обліку 23.06.2023р. за мобілізацією. /т.1 а.с.237/

Наказом приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» від 15.06.2023р. №23-С зараховано з 15.06.2023р. слухача ОСОБА_1 до структурного підрозділу професійної (професійно-технічної) освіти «Центр професійного навчання» приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» на денну форму навчання за професією оператор з обробки інформації та програмного забезпечення. /т.1 а.с.242/

20.06.2023р. ОСОБА_1 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із навчанням на першому курсі структурного підрозділу професійної (професійно-технічної) освіти «Центр професійного навчання» приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» за денною формою навчання. До вищезазначеної заяви додано, зокрема, довідку про навчання від 15.06.2023р. №165. /т.1 а.с.238-242/

Тобто, ОСОБА_1 у семиденний строк з дня виникнення права на відстрочку від призову на військову службу направлено до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем його обліку відповідні документи щодо наявності права на відстрочку, що свідчить про виконання свого обов`язку, визначеного ч.11 ст. 38 Закону №2232 та Положенням №352.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на недостовірність довідки про навчання від 15.06.2023р. №165, виходячи з наступного.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2024р. зобов`язано приватний вищий навчальний заклад «Фаховий коледж Міжрегіональної академії управління персоналом» () надати до П`ятого апеляційного адміністративного суду, протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали суду, докази зарахування 15.06.2023р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , здобувачем професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Листом приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної академії управління персоналом» від 01.11.2024р. №67 повідомлено суд, що наказом від 15.06.2023р. №23-С зараховано ОСОБА_1 на денну форму навчання за професією: оператор з обробки інформації та програмного забезпечення.

Водночас, ОСОБА_1 відраховано зі структурного підрозділу професійної освіти «Центр професійного навчання» Приватного вищого навчального закладу «Фаховий коледж Міжрегіональної Академії управління персоналом» у зв`язку з закінченням терміну навчання та виконанням навчального плану (наказ про відрахування №11/1-С від 05.07.2024р.).

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, позивач навчався у приватному вищому навчальному закладі «Фаховий коледж Міжрегіональної академії управління персоналом» на денній формі навчання, що свідчить про наявність права на відстрочку на підставі ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу піл час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.07.2023р. №159 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією» призвано молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією та направлено до Військової академії (м. Одеса).

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 11.07.2023р. №231 визнано таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м. Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначено на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації військової академії (м. Одеса) молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 /т.1 а.с.162/

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що 20.06.2023р. позивачем було подано заяву про право на відстрочку до належного ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем військового обліку, а тому позивач у зазначений законодавством строк, а саме до призову на військову службу, виявив бажання отримати відстрочку на підставі ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно не було враховано відповідного права позивача та 11.07.2023р. призвано його на військову службу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.07.2023р. №159 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією» щодо призову на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Разом з тим, наказ начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) від 11.07.2023р. №231 щодо визнання молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м. Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації військової академії (м. Одеса) не є розпорядчим актом призову позивача на службу, а констатує факт прибуття, проходження служби, а тому являється правомірним в зв`язку з дійсним проходженням військової служби позивачем на підставі чинного на момент прибуття до академії наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 .

При цьому, скасування наказу начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) від 11.07.2023р. №231 не породжує наслідків подальшого проходження військової служби позивачем, та не є належним захистом його прав.

Крім того, оскільки на даний час ОСОБА_1 відрахований зі Коледжу у зв`язку з закінченням терміну навчання та виконанням навчального плану згідно наказу №11/1-С від 05.07.2024р., скасування спірного наказу, також, не поновлює його право на відстрочку.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в цій частині вирішення справи неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України в цій частині підлягає скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Військової академії (м.Одеса) (по стройовій частині) №231 від 11.07.2023р. щодо визнання молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м.Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації Військової академії ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалити в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу начальника Військової академії (м.Одеса) (по стройовій частині) №231 від 11.07.2023р. щодо визнання молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 таким, що 11.07.2023р. прибув для проходження підготовки (перепідготовки) при Військовій академії (м.Одеса) за відповідною військово-обліковою спеціальністю, з 11.07.2023р. зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду слухача штатного навчального курсу центру підвищення кваліфікації Військової академії ( АДРЕСА_1 ).

В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2024р. залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв