Справа № 560/13249/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

секретаря судового засідання Нетичай Ю.В.

за участі: представника позивача Білого В.В.

представника відповідача Зозулі В.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0-2230-UA0011141 від 11.03.2024, форми "Ф" №0-2230-UA0011141 від 12.08.2024.

Позивач зазначає, що у його власності перебувають об`єкти нерухомості - комплекс будівель і споруд, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та майновий комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_2 . Посилається на те, що вказані об`єкти не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки використовуються ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності як сільськогосподарським товаровиробником.

У відзиві Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Покликається на те, що лише з 25.07.2023 позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, відтак за період з 01.01.2023 по 25.07.2023 йому був нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (тобто за період, коли він не мав статусу фізичної особи-підприємця та не вважався сільськогосподарським товаровиробником). Відтак, податковий орган вважає, що належні позивачу об`єкти нерухомого майна, не звільняються від оподаткування на підставі п.п. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, вказуючи на те, що сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власної виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Зазначає також, що належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач висловив незгоду з доводами позивача.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та заперечення, викладені у адресованих суду заявах. Представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнає, зазначаючи про правомірність спірних рішень.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

01 січня 2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 № 71-VIII, яким запроваджений, зокрема, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. п. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, входить до складу податку на майно.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначений ст. 266 Податкового кодексу України.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За приписами п. п. "ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та які не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Підпунктом "г" п. 30.9 ст. 30 Податкового кодексу України визначено, що звільнення від сплати податку та збору є однією із форм надання податкової пільги. Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Податкового кодексу України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена п. п. "ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження. При цьому, правовий аналіз п. п."ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність одночасно трьох умов для звільнення об`єкта нерухомості від оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а саме:

- віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення;

- власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником;

- вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.

За приписами підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, зокрема будівлі промислові та склади.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) «Будівлі нежитлові» належить клас (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Загальні підходи щодо визначення поняття "сільськогосподарського виробника" сформульовані у постановах Верховного Суду, зокрема від 01.04.2021 у справі № 820/6752/16, від 17.02.2021 у справі № 820/3707/17, від 24.04.2020 у справі № 540/2206/19, від 10.04.2020 у справі № 823/1751/17 та інших.

У цих постановах Верховний Суд зазначав, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно - правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18.01.2001 №2238-III, і має на увазі фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Більш того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також і поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Поняття "сільськогосподарський товаровиробник", що міститься у Законі України "Про сільськогосподарський перепис", та у Податковому кодексі України, не суперечать один одному, оскільки визначення, закріплене законодавцем у п. п. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, має чітко обмежену сферу застосування та, як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів відповідно до положень п. 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України.

Вказане свідчить про те, що у розумінні п. п."ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України право на пільгу зі сплати податку мають юридичні/фізичні особи, які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто зайняті у процесі виробництва, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.76 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення - це землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 №457, до сільськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, від 10.04.2020 у справі №823/1751/17, від 24.04.2020 у справі №540/2206/19 від 17.02.2021 у справі №820/3707/17, від 22.04.2021 у справі №822/3289/17.

У постанові Верховного Суду від 09.05.2023 усправі № 380/10802/22 зазначено, що фермерське господарство, в розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» від 19 червня 2003 року № 973-IV, є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.07.2023 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, є власником комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20396,10 кв. м., складовими частинами якого є:

- будівля телятника, А-1, загальною площею 4521,3 кв.м.;

- будівля телятника, Б-І, загальною площею 4514,5 кв.м.;

- будівля телятника, В-1, загальною площею 4516,3 кв.м.;

- будівля телятника, ГМ, загальною площею 5548,1 кв.м.;

- будівля кормоцеху, Д-1, загальною площею 280,6 кв.м.;

- будівля кормоцеху Е-1, загальною площею 286,5 кв.м.;

- будівля зупинки, Є-1, загальною площею 23,5 кв.м.;

- будівля складу, Ж-1, загальною площею 135,4 кв.м.;

- будівля вагової, З-І, загальною площею 15,5 кв.м.;

- будівля електроцеху, И-1, загальною площею 128,3 кв.м.;

- будівля складу, К-1, загальною площею 27,6 кв.м.;

- будівля переробного цеху, Л-1, загальною площею 398,5 кв.м., що підтверджується довідкою з реєстру прав на вказаний комплекс будівель та споруд.

Позивач також є власником майнового комплексу, який розташований за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Сахновецька сільська рада, будинок 5/1, загальною площею 13645, 80 кв. м, складовими частинами якого є:

- нежитлова будівля 17, позначена в плані "А-1", загальна площа 4536,6 кв.м;

- нежитлова будівля 19, позначена в плані "Б-1", загальна площа 4544,9 кв.м;

- нежитлова будівля 20, позначена в плані "В-1", загальна площа 4564,3 кв.м., що підтверджується договором дарування майнового комплексу, свідоцтвом про право власності на майновий пай, актом прийому-передачі від 15.02.2023 згідно з протоколом від 14.02.2013 та інформаційною довідкою з реєстру речових прав на вказаний комплекс будівель та споруд.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняті податкові повідомлення-рішення, якими визначена сума податкового зобов`язання у зв`язку з несплатою в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- податкове повідомлення рішення форми "Ф" від 11.03.2024 №0-2230-UA0011141 на суму 228567,15 грн. за податковий період 2023;

- податкове повідомлення рішення форми "Ф" від 12.08.2024 №11-2230-UA0011141 на суму 170817,34 грн. за податковий період 2023.

Позивач, вважаючи рішення протиправними, звернувся до суду.

Зі змісту письмових доказів встановлено, що нерухоме майно, яке розміщене на земельних ділянках сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :05:052:0001 загальною площею 15,66 га :05:052:0004 загальною площею 2,00 га, належить позивачу.

Також встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним засновником і учасником фермерського господарства "Кобудь", основним видом діяльності якого є вирощування та розведення свиней (код КВЕД: 01:46). Іншими видами діяльності є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД: 01.11), виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, торгів і тістечок нетривалого зберігання (код КВЕД: 10.71), оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД: 46.21), оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (код КВЕД: 46.32, роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД: 47.22).

Нежитлові будівлі, які належать позивачу на праві власності, за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що також підтверджується довідкою Старокостянтинівського міського бюро технічної інвентаризації № 977 від 17.10.2023. Інформаційною довідкою Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради (Сахновецького старостинського округу) від 09.11.2023 № 33-10/109 підтверджується, що нерухоме майно (комплекс будівель та споруд), що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н, Сахновецька сільська рада, буд. 5А, загальною площею 20396,10 кв.м., використовується для ведення Фермерським господарством «Кобудь» () сільськогосподарської діяльності. Довідкою фермерського господарства «Кобудь» від 09.11.2023 № 10 підтверджено те, що вказане нерухоме майно використовується ним на підставі господарського відання і в оренду, лізинг чи позичку господарству не здавалось. Інформаційною довідкою Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради (Сахновецького старостинського округу) підтверджується та обставина, що нерухоме майно (майновий комплекс), що знаходиться за адресою: Хмельницька обл. Старокостянтинівський р-н, Сахновецька сільська рада, будинок 5/1, автодорога Житомир-Чернівці, 132 км+223 м, загальною площею 13645,8 кв.м., використовується для ведення фермерського господарства «Кобудь» () у період з вересня 2020 по даний час. Довідкою фермерського господарства «Кобудь» від 12.04.2024 № 6 підтверджено те, що вказане нерухоме майно використовується ним на підставі господарського відання і в оренду, лізинг чи позичку господарству не надавалось.

Як зазначає Верховний Суд у постановах від 17.02.2020 №820/3556/17, від 10.04.2020 №823/1751/17, від 24.04.2020 №540/2206/19 від 17.02.2021 №820/3707/17 та від 22.04.2021 №822/3289/17, належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності (юридична особа, фізична особа чи фізична особа-підприємець).

З огляду на це, позивач вважається сільськогосподарським товаровиробником, а об`єкти нерухомості, які йому належать на праві приватної власності, щодо яких контролюючим органом нараховані податкові зобов`язання, є будівлями, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Водночас, ці об`єкти не здаються їх власником в оренду, лізинг або позичку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованість висновків та прийнятих рішень, зважаючи на що податкові повідомлення - рішення є необґрунтованими, підлягають скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Ф» №0-2230-UA0011141 від 11.03.2024.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Ф» №0-2230-UA0011141 від 12.08.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 листопада 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя І.С. Козачок