Справа № 240/11020/22
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у заміні сторони у виконавчому провадженні)

28 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/11020/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токарева М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження питання про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 240/11020/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 20.09.2022 позов ОСОБА_1 інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.12.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

ОСОБА_2 подала заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі її правонаступником. В обґрунтування заяви вказано, що вона отримує пенсію по втраті годувальника. Рішення суду у справі прийнято на користь ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_2 досягла повноліття та набула повної цивільної дієздатності, то позивач ОСОБА_1 вибула із даної справи.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених в основу заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.12.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Після набрання рішенням законної сили судом було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За змістом ч. 4 ст. 379 КАС України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 5 статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17.

В силу приписів ч. 1 ст. 56 КАС України, права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Як слідує із матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.12.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, рішенням суду відновлено порушене право саме неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , в інтересах якої звертався її законний представник ОСОБА_1 При цьому, відсутність кінцевої дати у рішенні суду слід застосовувати в розумінні того, що відновлене право триває до зміни законодавства або зміни правового статусу позивача.

За наведеного суд констатує, що рішення суду у даній справі прийнято на користь ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 і таке рішення виконується, зокрема, до зміни правового статусу особи, в інтересах якої поданий позов.

ОСОБА_2 30 жовтня 2023 року виповнилося 18 років, тобто остання досягла повноліття. Отже, в даному випадку змінився правовий статус особи, в інтересах якої був поданий позов.

За змістом ч. 2. ст. 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Зважаючи на викладене, суд уважає, що правові підстави для процесуального правонаступництва чи заміни сторони, як у виконавчому провадженні, так і стягувача у виконавчому листі, у даному випадку, відсутні, позаяк виникають нові спірні правовідносини в межах нової позовної заяви.

Окрім цього, суд зауважує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження доводів про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у даній справі, не зазначено номер виконавчого провадження, дати відкриття виконавчого провадження, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про залишення заяви заявника без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.С. Токарева