Справа № 646/4673/23
Суддя: Клімова С. В.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4673/23
№ провадження 2-а/646/48/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

при секретарі - Герко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2023 року інспектором УПП в Львівській області була винесена постанова серія ЕАС № 7319023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 340 грн. Позивач зазначає, що інспектором, який проводив розгляд справи навмисно або з необачності не взято до уваги та не долучено до постанови пояснення надані позивачем та клопотання про відкладення розгляду справи. Не було надано можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказана постанова у графі №7 «До постанови додаються» не містять посилань на відомості про будь-яку фото, відео фіксацію правопорушення та наявністю доказів. Під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Технічний прилад TruCam було використано за межами населеного пункту з порушенням методичних вимог, щодо його застосування, що є підставою скасування такої постанови.

Від відповідача на адресу суду надано письмовий відзив в якому вказано, що постановою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн на підставі частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Ознайомившись із змістом позовної заяви встановлено, що позивач не погоджується з винесеною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, вважає її протиправною, необґрунтованою та такою, що винесена без належних/допустимих доказів.

Представник відповідача вказує, що факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС008368 та підтверджується світлиною з цього пристрою, а також відеозаписом події з нього. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II має сертифікат відповідності від 23.12.2020 року № UA.TR.001 22 054-20. Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26469 від 03 листопада 2022 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС008368. Дане свідоцтво чинне до 03 листопада 2023 року. На виконання вимог ст. 283 КУпАП поліцейським вказано в постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а саме LTI 20/20 TruCAM II № ТС008368.

Пунктом 10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вказано, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю. Представник відповідача вказує, що постанова винесена з додержанням вимог законодавства, а аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.08.2023 адміністративний позов було залишено без руху.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.04.2024 адміністративний позов було залишено без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2024 року ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.04.2024 скасовано та справу направлено для продовження розгляду справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить суд його задовольнити та скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, надали до суду відзив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 11 липня 2023 року інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Шмігель П.С. було винесено відносно позивача постанову серія ЕАС № 7319023, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 11 липня 2023 року о 17:54 год. автодорога Київ-Чоп 499 км с. Новий Милятин. Водій керуючи транспортним засобом марки VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год при дозволених 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TruCam 008368, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п. 3, 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30.06.1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 1.9.Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52; (пункт 1.10ПДР). Дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах (підрозділ 5 розділу 33ПДР).

Згідно ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином, у ході розгляду даної справи необхідно встановити чи здійснювався позивачем рух на транспортному засобі зі швидкістю, що перевищує двадцять кілометрів на годину, та саме в межах населеного пункту.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

В матеріалах справи наявний наданий представником відповідача відеозапис, здійснений сертифікованим приладом ТruСаm з якого вбачається, що ТЗ VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_1 рухається по автодорозі зі швидкістю 74 км/год, дата 11.07.2023, час 17:54 год та координати розташування автомобілю.

Однак суд звертає увагу, що з наданого відеозапису не можливо прослідкувати, де знаходиться автомобіль позивача, відсутня прив`язка до місцевості, зокрема, що це населений пункт.

Жодного доказу наявності дорожніх знаків 5.49, 5.50, 5.51, 5.52, в зоні дії яких перебував автомобіль позивача, суду не надано.

Суд враховуюче вищенаведене вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Також суд погоджується з доводами позивача, що інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП. З наданих матеріалів вбачається, що момент фіксації порушення швидкісного режиму позивачем і розгляд адміністративної справи відносно позивача зі складанням постанови є 17 год 54 хв, що не достатньо для виконання інспектором вимог ст. 280 КУпАП.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувана позивачем постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

На підтвердження витрат на професійну правову допомогу позивачем до позовної заяви додано договір про надання професійної правничої допомоги від 17.07.2023 року, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1045, акт приймання передачі від 20.07.2023 року та квитанція б/н від 20.07.2023 року про передання та отримання грошових коштів у сумі 2000,00 грн.

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 536,80 грн та сума витрат на професійну правничу допомогуу розмірі 2000,00 грн стягується з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 90, 241, 243-246, 249, 250, 257, 251, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС № 7319023, винесену інспектором 4 батальйону 4 роти УПП в Львівській області Шмігель Павлом Степановичем від 11 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, закривши провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціїна користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 536, 80 грн та витрати на професійну правничу допомогуу розмірі 2000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова