Справа № 580/7501/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7501/24 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно неї стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, а саме ненарахування та невиплати грошового забезпечення у повному обсязі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити їй її середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 21 листопада 2022 року по 28 червня 2024 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно неї стосовно ненарахування та невиплати їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 грудня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 грудня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: позовної заяви у новій редакції із зазначенням належного способу захисту порушеного права та суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача та її обґрунтованого розрахунку за спірний період; доказів сплати судового збору; довідки про розмір середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням позивача, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100.

15 серпня 2024 року на виконання вимог вказаної ухвали до суду першої інстанції надійшла уточнена позовна заява з наступними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно неї стосовно ненарахування та невиплати її середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 21 листопада 2022 року по 28 червня 2024 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на її користь середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 21 листопада 2022 року по 28 червня 2024 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно неї стосовно ненарахування та невиплати їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 грудня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 грудня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати.

До вказаної заяви було додану копію адвокатського запиту, докази направлення його відповідачу та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 продовжено на 10 днів, з дня наступного за днем отримання копії цієї ухвали, та запропоновано позивачу подати до суду:

- позовну заяву у новій редакції із зазначенням суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача та її обґрунтованого розрахунку за спірний період;

- докази сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- довідку про розмір середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням позивача, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100.

У подальшому, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при вирішення питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатньості або недостатньості всіх обставин, наявності або відсутності доказів.

На думку скаржника, на даний час на стадії подачі позовної заяви у ОСОБА_1 відсутня можливість надати довідку про розмір середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням позивача, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100, оскільки видача такого документа належить до компетенції відповідача та представник позивача звернувся з відповідним запитом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Як наслідок, зазначене позбавляє можливості розрахувати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, при цьому обов`язок здійснити відповідний розрахунок покладений саме на відповідача, що узгоджується з відповідною практикою Верховного Суду.

Вказані обставини свідчать про помилковість висновку суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не виконав вимоги ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху від 20.08.2024 у встановлений судом строк, тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У частині п`ятій ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги, які застосовуються до позовної заяви.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, у силу вимог частини першої ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 4 частини п`ятої вказаної статті КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно пункту 3 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності подання: позовної заяви у новій редакції із зазначенням належного способу захисту порушеного права та суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача та її обґрунтованого розрахунку за спірний період; доказів сплати судового збору; довідки про розмір середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням позивача, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100.

15 серпня 2024 року на виконання вимог вказаної ухвали до суду першої інстанції надійшла уточнена позовна заява з наступними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно неї стосовно ненарахування та невиплати її середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 21 листопада 2022 року по 28 червня 2024 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на її користь середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 21 листопада 2022 року по 28 червня 2024 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно неї стосовно ненарахування та невиплати їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 грудня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 грудня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати.

До вказаної заяви було додану копію адвокатського запиту, докази направлення його відповідачу та квитанцію про сплату судового збору.

Разом з тим, не зважаючи на вказані документи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 продовжено на 10 днів, з дня наступного за днем отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до суду:

- позовної заяви у новій редакції із зазначенням суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача та її обґрунтованого розрахунку за спірний період;

- доказів сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- довідки про розмір середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням позивача, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100.

У подальшому, позовну заяву було повернуто позивачеві.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що норми КАС України не передбачають конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяють позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відтак, головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

Однак, суд першої інстанції фактично вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Так, частинами четвертою та п`ятою статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

При цьому, відповідно до п.1, 3, 6 частини другої ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно пунктів 5 та 16 частини другої статті 180 КАС України у підготовчому засіданні суд: роз`яснює учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи та встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Тобто, вказані норми передбачають можливість проведення підготовчого судового засідання з метою з`ясування всіх обставин, необхідних для підготовки справи до судового розгляду та вжиття заходів для всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам, з`ясувати їх достатність для вирішення справи, їх належність та допустимість.

Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях адміністративного процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.

У даному випадку, у позивача на стадії звернення з даною позовною заявою була відсутня можливість надати довідку про розмір середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням позивача, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 та як наслідок розрахувати суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню та надати обгрунтований її розрахунок з огляду на вищевикладене та той факт, що саме до компетенції відповідача відноситься видача таких довідок.

При цьому, з відповідним адвокатським запитом у липні 2024 року представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 , втім на час звернення до суду відповідь на вказаний запит - не надходила.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження в справі на підставі наданих позивачем позовної заяви і доданих до неї доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасним.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Відповідно до вимог статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року - скасувати, а справу №580/7501/24 направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко