Справа № 420/25867/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

29 листопада 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Приватного підприємства «Веста-І» про ухвалення додаткового рішення у справі №420/25867/24 за позовною заявою Приватного підприємства «Веста-І» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/25867/24 за позовною заявою Приватного підприємства «Веста-І» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням від 12.11.2024 року адміністративний позов Приватного підприємства «Веста-І» задоволено.

До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Представник позивача до заяви на підтвердження розміру витрат на правову допомогу надав копії Договору про надання правничої допомоги, рахунку на оплату, платіжну інструкцію, у відповідності до яких сума понесених позивачем витрат на правову допомогу склала 15000,00 гривень.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються вказаної заяви, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Приймаючи до уваги, що справа №420/25867/24 розглянута у порядку письмового провадження, заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто також в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником наданий договір про надання правової допомоги, додаткова угода, акт приймання-передачі виконаних робіт, рахунок фактура.

Суд вважає необґрунтованим розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки сума витрат на складання позовної заяви у розмірі 15 000,00 грн. не є обґрунтованою в контексті дослідження обсягу таких послуг із урахуванням складності справи.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адвокатом участь в судових засіданнях не приймалася. Судова практика щодо розгляду та вирішення даної категорії справ вже сформована, вивчення законодавчої бази та формування правової позиції не потребували багато часу.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

На підставі вищезазначеного, враховуючи задоволення по суті спору позовних вимог Приватного підприємства «Веста-І», а також надані представником позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат, суд вважає, шо співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 4 000 грн. (чотири тисячі гривень), які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Приватного підприємства «Веста-І», про що ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись ст. ст.132,137,139,243,246,252,255,293,295 КАС України суд

ВИРІШИВ :

Заяву Приватного підприємства «Веста-І» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №420/25867/24 - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ВЕСТА-І» (вул. Мельницька, буд. 26/2, оф. 603, м. Одеса, 65005, Код ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк