Справа № 280/9017/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

28 листопада 2024 року Справа № 280/9017/24 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справі №280/9017/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Єнокян Катерини Леонідівни (01019, м. Київ, а/с 26), до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), в особі представника адвоката Єнокян Катерини Леонідівни, до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач, після уточнення позовних вимог, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної додаткової винагороди 100000 гривень, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022 року, пропорційно періодам перебування: у відпустці для лікування з 01.02.2024 по 12.02.2024; на стаціонарному лікуванні з 19.02.2024 по 04.03.2024; з 08.03.2024 по 19.03.2024; з 17.04.2024 по 01.05.2024;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду 100000 гривень, передбачену Постановою № 168 від 28.02.2022 року, пропорційно періодам перебування: у відпустці для лікування з 01.02.2024 по 12.02.2024; на стаціонарному лікуванні з 19.02.2024 по 04.03.2024; з 08.03.2024 по 19.03.2024; 17.04.2024 по 01.05.2024.

Крім того, просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, витрати на правову допомогу покласти на відповідача.

Ухвалою від 01.10.2024 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

03.10.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшли заяви на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 04.10.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

30.10.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла заява, в якій представник просить:

прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії;

стягнути з Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7000,00 гривень (сім тисяч гривень 00 копійок).

Станом на 28.11.2024 у суду не надійшло будь-яких заяв чи клопотань від відповідача, який отримав засобами системи «Електронний суд» всі заяви представника позивача, які надійшли до суду, та ухвалу судді від 04.10.2024 про відкриття провадження у цій справі.

Розглядаючи заявлені позивачем вимоги про відмову від позову та про розподіл усіх понесених ним судових витрат, суд виходить з такого.

За приписами частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до першого речення частини першої та частина шоста статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Статтею 189 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Пунктом 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

За нормами частини другої статті 239 цього ж Кодексу у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За правилами ж статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Заявляючи відмову від поданого у цій справі позову, представник позивача посилається на те, що відповідачем позовні вимоги були добровільно виконані.

За змістом доданої до заяви про відмову від позову копії витягу з наказу відповідача від 28.09.2024 №2220 з витягом з додатку до нього відповідач вирішив виплатити додаткову винагороду, в тому числі позивачу за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 01.03.2024 по 04.03.2024, з 08.03.2024 по 19.03.2024 та з 17.04.2024 по 01.05.2024.

При цьому доказів нарахування чи виплати позивачу додаткової винагороди за період перебування у відпустці для лікування з 01.02.2024 по 12.02.2024 та на стаціонарному лікуванні з 19.02.2024 по 29.02.2024 до заяви не додано.

Тобто доказів нарахування чи виплати позивачу додаткової винагороди за весь спірний період (відповідно до заявлених позовних вимог) матеріали справи не містять.

Вищевикладені обставини не свідчать про те, що сторони у цій справі досягли примирення або ж відповідач визнав позов. Відповідних заяв у встановленому процесуальним законом порядку до суду не подавалось.

Тому суду розглядає подану представником позивача заяву саме як відмову від позову й застосовує у цьому випадку передбачені процесуальним законом наслідки.

Заява представника позивача сформована й подана до суду засобами системи «Електронний суд». Наявність у представника повноважень підтверджується матеріалами справи, зокрема ордером на надання правничої допомоги серія АІ №1685621, відповідно до якого повноваження адвоката не обмежуються. Обставин, які б ставили під сумнів наявність у адвоката повноважень відмовитися від позову, або того, що вони використовуються на шкоду позивачу - судом не встановлено.

Вищевказана заява представника позивача разом з доданими до неї документами доставлена до електронного кабінету відповідача 30.10.2024 о 12:07 годині, однак станом на день постановлення цієї ухвали заперечень проти наведених у заяві аргументів, обставин та вимог відповідачем не висловлено. Треті особи у справі відсутні.

Беручи до уваги усе вищезазначене, а також враховуючи встановлені у цій справі обставини, суть і характер спірних правовідносин та предмет спору, суд не встановив того, що відмова позивача від позову у справі, яка розглядається, суперечить закону, порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси. Судом не встановлено й інших обставин, які б унеможливлювали прийняття судом відмови позивача від позову у справі, яка розглядається.

З урахуванням того, що перешкод для прийняття заявленої позивачем відмови від позову не встановлено, суд висновує про те, що провадження у цій справі належить закрити.

Суд не вважає обґрунтованою вимогу позивача про покладення на відповідача усіх судових витрат, які були понесені позивачем під час розгляду цієї справи.

Так, розподіл витрат у зв`язку з відмовою позивача від позову передбачено статтею 140 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи порушене позивачем перед судом питання розподілу судових витрат, суд акцентує увагу на тому, що диспозиція статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість відшкодування судових витрат позивачу виключно у тому випадку, якщо відмова від позову обумовлена його задоволенням відповідачем після подання позовної заяви (правові позиції у постановах Верховного Суду від 07.09.2021 у справі №380/3138/20 та від 07.09.2023 у справі №580/67/22).

У своєму позові позивач просить визнати визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної додаткової винагороди 100000 гривень, передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022 року, пропорційно періодам перебування: у відпустці для лікування з 01.02.2024 по 12.02.2024; на стаціонарному лікуванні з 19.02.2024 по 04.03.2024; з 08.03.2024 по 19.03.2024; з 17.04.2024 по 01.05.2024 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду 100000 гривень, передбачену Постановою № 168 від 28.02.2022 року, пропорційно періодам перебування: у відпустці для лікування з 01.02.2024 по 12.02.2024; на стаціонарному лікуванні з 19.02.2024 по 04.03.2024; з 08.03.2024 по 19.03.2024; 17.04.2024 по 01.05.2024. Інших вимог у позові не заявлялось, а під час розгляду справи позовні вимоги не уточнювались й не змінювались.

Проте станом на час постановлення цієї ухвали нарахування чи виплати позивачу додаткової винагороди за період перебування у відпустці для лікування з 01.02.2024 по 12.02.2024 та на стаціонарному лікуванні з 19.02.2024 по 29.02.2024 відповідачем не здійснено, докази іншого в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що у цій справі відповідач задовольнив позов відповідно до заявлених вимог, а отже й не виникло передбачених у диспозиції статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України умов для розподілу судових витрат на користь позивача.

З цих підстав суд констатує, що у задоволенні вимоги заяви представника позивача про покладення на відповідача усіх понесених позивачем судових витрат належить відмовити.

Аналогічне правозастосування наведене в ухвалі Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 25.01.2024 по справі №500/4576/22, ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.02.2024 по справі №500/76/23.

Водночас, згідно з частиною першою статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Проте в даному випадку позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно ним такий збір не сплачувався, а тому відсутні підстави для повернення йому будь-яких сум судового збору.

Керуючись ст.ст. 47, 140, 189, 238, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Закрити провадження в адміністративній справі №280/9017/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Єнокян Катерини Леонідівни (01019, м. Київ, а/с 26), до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У задоволенні заяви в частині покладення на відповідача усіх понесених позивачем судових витрат належить відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Ухвала виготовлена та набрала законної сили 28.11.2024.

Суддя Р.В. Кисіль