Справа № 742/4483/24
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/742/3/24
Єдиний унікальний № 742/4483/24
28 листопада 2024 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Циганка М.О.
при секретарі Харченко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Прилуки заяву про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
У провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням суду від 16 жовтня 2024 року позов задоволено, скасовано постанову серії ББА №626132 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 22 липня 2024 року інспектором з рагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 ВП№1 Прилуцького РВП капітаном поліції Лихо Ю.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00грн.. Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 484 грн 48 коп...

На адресу суду 21 жовтня 2024 року надійшла заява представника позивача адвоката Чередніченка О.М. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

На підтвердження таких витрат, представником позивача було додано: Договір про надання правової допомоги, укладений 25 липня 2024 року, ордер про надання правничої допомоги, акт здачі-прийняття наданої правничої допомоги та детальний опис послуг адвоката.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.1ст. 252 КАС Українисуд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено у ч.3ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом у даній справі закінчено розгляд справи по суті, прийнято рішення від 21 жовтня 2024 року. Питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом під час прийняття рішення не вирішувалося.

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18).

Отже, приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.2,3 ст.30 вищевказаного Закону).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування не відповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи у розмірі 2500,00 грн. та вважає, що саме такі витрати є співрозмірними із складністю даної справи і підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чередніченка Олександра Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 2500,00 гривень витрат, понесених ним на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО