Справа № 340/10237/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 листопада 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10237/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання рішення в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

1)визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не підготовці та не подання до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області довідки про грошове забезпечення для перерахунку його пенсії з 01.02.2023 з застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір якого визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01 січня 2023, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2023 з застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір якого визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01 січня 2023 , відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі №340/10237/2 позов ОСОБА_1 задоволено.

06.11.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю (вх.№28410/24).

Ухвалою від 19.11.2024 року суд задовольнив заяву позивача про встановлення судового контролю задовольнити та зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі №340/10237/23 у строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали суду.

25.11.2024 на адресу суду надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду.

У звіті зазначено, що 24.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих.№8633/1 було виготовлено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року на ім`я ОСОБА_1 . Вказану довідку було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. У виготовленій оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно резолютивної частини рішення суду, було включено наступні складові:

- посадовий оклад за 24 т.р. - 5070 грн.

- оклад за військовим званням (капітан) - 1270грн.

- надбавка за вислугу років 50% - 3170,00 грн.

- надбавка за особливості проходження служби 100% - 9615,00 грн.

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 760,50 грн.

- надбавка за кваліфікацію 7% - 354,90 грн.

- премія 400% -20280грн. Усього 40415,40 грн.

Щодо включення до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення у звіті зазначено, що зважаючи на предмет та підстави позову, а також зобов`язальну частину рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у адміністративній справі №340/10237/23, як на переконання представника відповідача, дії ІНФОРМАЦІЯ_4 не можуть розцінюватись як такі, що пов`язані з невиконанням судового рішення у страві №340/10237/23, оскільки позивачу фактично видана оновлена довідка про розмір грошового забезпечення (вих.№8633/1 від 24.06.2024). Відтак, представник відповідача стверджує, що обставини викладені позивачем у заяві про встановлення судового контролю не відповідають дійсності, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року по адміністративній справі №340/10237/23 виконано в повному обсязі. До звіту також додано копію довідки №8633/1 від 24.06.2024, яка вже є в матеріалах справи.

Дослідивши поданий звіт про виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Як встановлено судом, відповідач заперечує, що рішення у справі 340/10237/23 наразі не виконано. Відповідач переконує, що зазначене рішення суду виконано в повному обсязі відповідно до його резолютивної частини.

Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача та із грошовим розрахунком складових довідки №8633/1 від 24.06.2024 з огляду на наступне.

Пунктом 3 Порядку № 45, зокрема, передбачено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

У довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка визначена додатком 2 до Порядку № 45, зазначаються:

- посадовий оклад;

- підвищення посадового окладу;

- оклад за військовим (спеціальним) званням;

- надбавка за вислугу років;

- надбавка за виконання особливо важливих завдань;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень;

- надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови;

- надбавка за почесне звання заслужений чи народний;

- доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання;

- надбавка за спортивні звання;

- премія.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Постанови №704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі державні органи).

При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

На виконання цієї постанови наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), який застосовується з дня набрання чинності Постановою № 704.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктом 4 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Згідно із положеннями пунктів 1, 2 розділу VI Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розділ ХІ Порядку №260 передбачає, що військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів. Розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості" - 20 відсотків;

- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно" - 15 відсотків;

- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно" - 10 відсотків.

Пунктом 2 Розділу VIII Порядку №260 визначено, що розмір надбавки за кваліфікацію особам офіцерського складу (крім осіб льотного складу, що виконують польоти в складі екіпажів повітряних суден у якості льотчиків і штурманів), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що мають відповідну класну кваліфікацію, встановлюється:

- 2 клас - 3 відсотки;

- 1 клас - 5 відсотків;

- клас майстра - 7 відсотків.

Пунктом 2 Розділу XVI Порядку №260 визначено, що розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Таким чином, нормами матеріального права закріплено вихідну величину, з розміру якої підлягає розрахунку розмір додаткових видів грошового забезпечення:

- надбавки за особливості проходження служби - визначається у відповідному відсотку від суми посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

- розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень (таємність) - визначається у відповідному відсотку від розміру посадового окладу;

- розмір набавки за кваліфікацію - визначається у відповідному відсотку від розміру посадового окладу;

- розмір премії - визначається у відповідному відсотку від розміру посадового окладу.

Враховуючи вищевказане, розмір додаткових видів грошового забезпечення за посадою позивача станом на 01.01.2023 має обраховуватись згідно вищевикладених норм.

Натомість, відповідач у довідці №8633/1 від 24.06.2024 розрахував складові наступним чином: надбавка за особливості проходження служби 9615,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 760,50 грн.; надбавка за кваліфікацію 354,90 грн.; премія 20280,00 грн.

Суд вбачає, що відповідач вказаний обрахунок складових провів посилаючись на листи Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 13.10.2023 №423/6682, від 14.11.2023 №220/13/7642 та від 22.12.2023 №220/13/8764.

Однак, використання в обрахунку складових грошового забезпечення та посилання на листи Департаменту суд вважає помилковими, оскільки на відповідача покладена функція із складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

У спірних правовідносинах таким рішенням Кабінету Міністрів України є Постанова №704, а також зміна розміру посадового окладу у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у січні відповідного року.

Листи директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України не є нормативно-правовим актом, який регулює питання зміни розміру видів грошового забезпечення. До того ж, цей лист не є Роз`ясненням, а є відповіддю на звернення помічника командувача - начальника фінансово-економічного управління Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України з питань визначення грошового забезпечення для перерахунку пенсії на виконання рішень судів.

Щодо Постанови КМУ від 12.05.2023 року №481, на яку є посилання у згадуваних листах Департаменту, то суд зазначає наступне.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, яка набрала чинності 20.05.2023, було скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Так, згідно з частиною 1 статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" №794-VІІ від 27.02.2014 постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Це означає, що за загальним правилом норма права діє стосовно відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до певних юридичних фактів застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали.

Отже, вказані зміни набули чинності з 20.05.2023, при цьому жодним із положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704" не надано зворотної дії в часі застосування її приписів.

Зважаючи на відсутність приписів в Постанові №481 про її застосування із іншої дати ніж дати набрання чинності в суду, станом на час видачі довідки, а також вирішення спору, відсутні підстави формувати інші висновки, ніж ті, які містяться в усталеній практиці Верховного Суду.

При цьому, суд зауважує, що правила арифметичного обрахунку не можуть змінюватись за жодних обставин, навіть з урахуванням Роз`ясненням, тобто сталі відсоткові величини мають обраховуватись із оновленого розгляду посадового окладу та окладу за військове звання.

Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку про те, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у цій справі не виконано, а тому у суду відсутні підстави для прийняття звіту про виконання рішення суду та завершення процедури судового контролю.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту.

Керуючись статтями 245, 248, 256, 293-297, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийняті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №340/10237/23.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати суду звіт про виконання судового рішення у повному обсязі у строк 15 днів з дати отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО