Справа № 120/5653/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 листопада 2024 р. Справа № 120/5653/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини А1231про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

08.05.2024 від представника відповідача до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. Така заява обґрунтовується тим, що відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Відповідач вказує, що позивач звернулась до суду лише 28.04.2024, тобто більше ніж через рік з моменту звільнення та повідомлення їй про належні суми при звільненні. Отже, відповідач вважає, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду, у зв`язку з чим позов має бути залишено без розгляду згідно ч. 3 ст. 123 КАС України.

Розглянувши в письмовому провадженні подану відповідачем заяву суд виходить із наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Разом з цим, правовідносини щодо строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів регулюються також положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України)

Вирішуючи питання застосування норм КАС України та КЗпП України, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у редакції, що була чинною до 19.07.2022, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Втім, 19.07.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавства про працю.

Серед іншого вказаним законом частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені у такій редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті;

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, від 25.04.2023 у справі №380/15245/22.

Як свідчать матеріали справи, предметом заявленого адміністративного позову є бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 28.02.2018.

Поряд із тим як зазначено у статті 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та пункті 8 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 № 159 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Верховний Суд в постанові від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, дійшов висновку, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону N 2050-III та Порядку N 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Подібний правовий висновок викладено також Верховним Судом у постанові від 04.05.2022 у справі № 200/14472/19-а.

Відтак, з огляду на викладене, суд доходить висновку, що саме звернення до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів, а також отримання відповіді про відмову у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Так, я слідує із матеріалів справи, виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2028 проведена відповідачем 28.03.2024. Надалі позивач 29.03.2023 звернулась до відповідача із заявою про виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Втім, як вказує позивач станом на день подання позовної заяви, відповідь на своє звернення вона не отримала, що розцінюється судом як відмова у нарахуванні та виплаті її компенсації втрати частини доходів. Як наслідок 29.04.2024, тобто без невиправданих зволікань, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Отже враховуючи те, що відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви від 29.03.2024 про нарахування та виплати їй компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення, а позивач звернулась із позовом до суду 28.04.2024 (згідно відмітки на поштовому конверті), тому відсутні підстави вважати, що позивач пропустила відповідний строк звернення до суду, установлений як ч. 5 ст. 122 КАС України так і спеціальними нормами ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, від 04.05.2022 у справі № 200/14472/19-а.

З огляду на вищевикладене, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович