Справа № 160/15459/24
Суддя: Корягін В. О.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/194/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мицак Наталя Тагірівна до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що постановою серії ББА № 00569117 від 02 червня 2024 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 519,09 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Із зазначеною постановою він не згодний та вважає її незаконною, оскільки 02 червня 2024 року приблизно о 11-15 год. він, керуючи автомобілем MITSUBISHI днз НОМЕР_1 , був зупинений інспектором Тернівського ВП в Дніпропетровській області Ус А. При зупинці інспектор йому повідомив, що він їхав без пасока безпеки. Але, коли він запропонував інспектору надати відеодоказ, то інспектор відмовив йому в цьому клопотанні. Зазначив, що воли він зупинився, то відстебнув пасок безпеки. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ББА№ 00569117 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі; стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на його користь судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Представник відповідача ГУНП в Дніпропетровській області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позову, оскільки постанова винесена законно та з урахуванням норм діючого законодавства. Надав суду відеофайл з нагрудної камери поліцейських, які фіксували порушення ПДР ОСОБА_1 , та надав копію постанови.

Позивач в судове засідання не з`явився, але представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, та розглядати справу без участі сторони позивача, судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В пункті 2 розділу ІІІ наказу №1395 від 07 листопада 2015 року затвердженого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені у тому числі частиною першої статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною першою другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно принципу законності накладення адміністративного стягнення, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходів адміністративного стягнення є протиправність діяння (стягнення може бути накладено тільки тоді, коли в діянні особи встановлений склад правопорушення), а також протиправні діяння особи ознак правопорушення, передбачених конкретною правовою нормою, і кваліфікація цих діянь за відповідною статтею).

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 2.3.В Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.9.Д Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 569117 від 02 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором СРПП ВП №l Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Ус А.С., 02 червня 2024 року о 11-07 год. в м. Тернівка по вул. Харківська, 5 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним заcобом MITSUBISHI днз НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.п. 2.3.В ПДР, та під час руху користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном), тримаючи його в руці, чим порушив пп. 2.9.Д ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП. В графі 7 постанови «до постанови додаються» зазначено «фото, відео фіксація (бодікамера № 796438)».

З оглянутого відеозапису №1 вбачається, що відеофіксація відбувалася з автомобіля працівниками поліції, які здійснювали відеозапис за допомогою власного технічного засобу - мобільного телефону, а не на ID реєстратор 796438, який зазначений у постанові, з якого видно, що позивач розмовляє за кермом по мобільному телефону, але не вбачається чи пристебнутий чи не пристебнутий паском безпеки водій транспортного запису.

Натомість, суд не бере до уваги відеофіксацію вчинення позивачем правопорушення (відеозапис №1), відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, надані відповідачем до відзиву, оскільки з відеозапису не вбачається, що він проведений на спеціальний технічний засіб, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Окрім того, суду не надано доказів, що зазначений технічний засіб мобільний телефон є службовим. Також, зазначений технічний засіб мобільний телефон не зазначений у постанові серії ББА№ 569117 від 02 червня 2024 року.

З оглянутого відеозапису №2 вбачається, що він був проведений на ID реєстратор 796438, який зазначений у постанові серії ББА№ 569117 від 02 червня 2024 року, натомість на відеозаписі не зазначено доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки з нього вбачається тільки спілкування працівників поліції з водієм після зупинки транспортного засобу та винесення працівниками поліції постанови серії ББА№ 569117 від 02 червня 2024 року, відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідач, на якого покладено обов`язок доказування, не надав суду на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тобто, у даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови серії ББА№ 569117 від 02 червня 2024 року з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. з Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ВП№1 Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 246, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мицак Наталя Тагірівна до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ББА№ 569117 від 02 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ВП№1 Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін