Справа № 160/29074/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,
31.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позовна заява Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сапарової Анастасії Сергіївни від 21.10.2024 у виконавчому провадженні № 73702056 про накладення штрафу на боржника в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.
Ухвалою від 05.11.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
12.11.2024 надійшло клопотання позивача в порядку усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в судовому засіданні 27.11.2024, встановлено строк для подання відповідачем відзиву до 26.11.2024, витребувано у відповідача докази, які постановлено надати суду у строк для подання відзиву.
Копію ухвали від 18.11.2024 та повістки-повідомлення доставлено до електронних кабінетів сторін 19.11.2024, що підтверджується довідками про доставку електроного листа.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Станом на час розгляду справи від відповідача до суду відзив не надійшов. Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Витребувані докази від відповідача до суду не надходили, як і повідомлення про неможливість їх подання.
За приписами частини 9 статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на те, що учасників справи було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності їх представників у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
27.12.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у вказаній справі, у тому числі про зобов`язання відповідача вчинити дії.
Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд зазначає, що за визначенням, наведеним у частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 цього Закону).
Згідно з абз. 1 ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною першою статті 75 цього Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18 дійшов висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з частиною 2 статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Відповідно до ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.
До позовної заяви додано копію адресованого позивачеві листа Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 14.02.2024 № 1/2-62 «Про передачу дозвільної документації», у тому числі дозволів на розміщення зовнішньої реклами з додатками до них у кількості 3009 шт. (додаток 1).
Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради у позовній заяві посилалося на вжиття заходів щодо виконання вказаного рішення суду, а саме звернення до Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради з листом № 1/1-61 від 14.06.2024 щодо передачі Управлінню вказаних дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих ТОВ «ПРО.СПЕКТ», для виконання судового рішення щодо продовження строку їх дії. Копію листа № 1/1-61 від 14.06.2024 додано до позовної заяви.
Однак у позовній заяві не зазначено і не додано до неї доказів надіслання/вручення зазначеного листа Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, про що суд зазначав в ухвалі від 05.11.2024 про залишення позовної заяви без руху. Позивач в порядку усунення недоліків позовної заяви та станом на час розгляду справи відповідні докази суду не надав.
Позивачем не доведено, що ним вчинялися дії на виконання рішення суду, та що рішення суду не виконано боржником у встановлений виконавцем строк у зв`язку з наявністю поважних причин.
Постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сапарової А.С. від 21.10.2024 у виконавчому провадженні № 73702056 про накладення штрафу на боржника в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду відповідає критеріям, визначеним статтею 19 Конституції України та у статті 2 КАС України.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови не підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 102 від 11.11.2024.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл понесених позивачем витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України якщо розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, строк на пеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, .

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, .

Повний текст рішення складено 27.11.2024.

Суддя В.В. Рянська