Справа № 580/10703/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відводі судді

м. Черкаси

26 листопада 2024 року Справа № 580/10703/24

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши у порядку письмового провадження, заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Рідзеля О.А. в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - позивач) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) податкового боргу в сумі 2330402,41 грн.

Ухвалою від 04.11.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, розгляд якої призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

25.11.2024 до суду надійшла заява адвоката Прудивуса М.А. в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Рідзеля О.А., у вказаній справі. Заява мотивована тим, що рішення на підставі яких позивач просить стягнути податковий борг, є предметом судового розгляду в справі №580/498/23, а отже, згідно вимог ПК України податкове зобов`язання є неузгодженим. Разом з тим, справу №580/10703/24 прийнято до провадження під головуванням судді Рідзеля О.А., тобто того ж судді, що виносив первинне рішення у справі №580/498/23. На переконання представника відповідача, існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що є підставою за п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України для відводу судді.

Ухвалою від 25.11.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду - Рідзель О.А., заяву про відвід визнав необґрунтованою.

Шляхом автоматичного розподілу, заяву про відвід судді передано на вирішення судді Паламар П.Г.

Ознайомившись із заявою про відвід, суддя зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 4 ст. 36 КАС України чітко встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Висновки №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Оскільки заява про відвід судді фактично мотивована незгодою із ухваленими вказаним суддею процесуальними рішеннями, враховуючи відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даних справ або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді вищевказаних справ, з урахуванням ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу судді.

З огляду на норми законодавства та враховуючи ст. 37 КАС України, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень позивача, відповідно до яких суддя підлягає відводу через упередженість у цій справі, оскільки як встановлено ст. 36 КАС України процесуальні рішення судді, не може бути підставою для відводу.

При цьому, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За таких обставин, суд вважає заяву представника відповідача про відвід судді необґрунтованою та такою, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 248, 256, 294 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід головуючому судді Рідзелю О.А., в адміністративній справі №580/10703/24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петро ПАЛАМАР