Справа № 694/2606/24
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/2606/24
27.11.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
представника позивача Литвиненка С.С. (в режимі відеоконференцзв`язку),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП,
Звенигородським районним судом Черкаської області 11 листопада 2024 року ухвалено рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 04 вересня 2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якого скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №191 від 04 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення закрито. Одночасно вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 605 грн 60 коп.
У позовній заяві представник позивача зазначав, що докази на підтвердження здійснення позивачем витрат на професійну правову допомогу будуть надані після ухвалення судового рішення у строки, передбачені чинним законодавством.
15 листопада 2024 року представником позивача адвокатом Литвиненком С.С. через підсистему Електронний суд подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 50 000,00 грн.
Отже, заява подана у строки, передбачені чинним процесуальним законодавством - упродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі, копія заяви належним чином направлена на адресу відповідача, про що суду надані відповідні докази, тому підлягає розгляду по суті.
В обґрунтування заяви представник позивача посилається на положення статей 134, 135, 139 КАС України, а також наводить існуючу практику Верховного Суду з розгляду питань, пов`язаних із відшкодуванням витрат на професійну правову допомогу, зокрема, в аспекті недопущення надмірного формалізму при оцінці опису виконаних робіт та його деталізації, а також звертає увагу на те, що відшкодування таких витрат здійснюється незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.
Окрім іншого, представник позивача зазначає, що між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Віннер Партнерс» укладено договір про надання правової допомоги №03/10-24 від 03.10.2024, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту послуги професійної правничої допомоги щодо захисту його інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами, органах прокуратури, поліції, МВС, державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями, в органах судової влади (судах всіх інстанцій та юрисдикцій), у судових процесах, які розпочаті, або будуть розпочаті, де стороною у справі є Клієнт, в тому числі у судових процесах, які впливають або можуть впливати на права, обов`язки та інтереси Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплатити такі послуги.
Згідно з пунктом 3.1 договору розмір гонорару, який Клієнт має сплатити Адвокатському об`єднанню за надання професійної правничої допомоги встановлюється у розмірі 5000,00 грн за годину роботи.
У цьому зв`язку, за розрахунками заявника загальна кількість витраченого часу адвоката склала 10 годин (у заяві помилково вказано 20 годин), в грошовому виразі останній просить задовольнити відшкодування витрат на правову допомогу на суму 50 000,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання з`явилися представники сторін, надали свої пояснення по суті поданої заяви. Представник позивача підтримав заяву, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення заяви заперечувала, зазначила, що РТЦК не отримало копії заяви, не є користувачем системи Електронний суд, водночас повідомлення про судове засідання отримали вчасно. Для ознайомлення представника відповідача із змістом поданої заяви, суд оголошував в судовому засіданні технічну перерву, після якої розгляд продовжився, представник відповідача висловила позицію щодо явно завищеного розміру пред`явлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу, просила відмовити у задоволенні заяви або залишити її без розгляду.
Дослідивши доводи та аргументи поданої заяви, додані документи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Разом з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду копії наступних документів:
- договір про надання правової допомоги від 03.10.2024 року №03/10-24;
- звіт від 14.11.2024 про надану правову (правничу) допомогу ОСОБА_1 в межах справи №694/2606/24 відповідно до умов договору про надання правової допомоги №03/10-24 від 03.10.2024;
- рахунок-фактуру №14/11-24 від 14.11.2024 на суму 50 000 грн.
Виходячи із змісту зазначених документів, Адвокатським об`єднанням «Віннер Партнерс» надано ОСОБА_1 такі послуги:
-аналіз матеріалів виконавчого провадження 76170222 та постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП 2 години;
-складення та направлення до суду на іншим учасникам справи адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП 6 годин;
-написання та направлення до суду та іншим учасникам справи заяви про участь у судовому засіданні у режимі відео конференції 1 година;
-участь в судовому засіданні 1 година.
Всього за 10 годин роботи нараховано 50 000,00 грн, разом з тим доказів фактичної оплати позивачем Адвокатському об`єднанню визначеної суми не надано.
Пункт 3.5 Розділу 3 «Гонорар» Договору надання правової допомоги від 03.10.2024 року №03/10-24, укладеного між ОСОБА_1 та АО «Віннер Партнерс», передбачає, що після складення звіту про виконану роботу та оплати Клієнтом гонорару між сторонами складається акт приймання-передачі послуг, який підписується сторонами Договору.
Також пункт 3.6 Договору передбачає, що сторони можуть визначати в Додаткових угодах до даного Договору умови та порядок сплати Клієнтом гонорару, внести зміни, виключити або доповнити будь-який пункт даного розділу.
Водночас, суду не надано акту приймання-передачі послуг, підписаного сторонами Договору, а також копій Додаткових угод, у яких передбачалися б зміни до порядку сплати Клієнтом гонорару. В судовому засіданні представник позивача в цій частині зазначив, що такі документи відсутні.
Суд звертає увагу, що наданий заявником рахунок-фактура №14/11-24 від 14.11.2024 на суму 50 000,00 грн не свідчить про фактичну сплату позивачем послуг правової допомоги, як це передбачено Договором надання правової допомоги від 03.10.2024 №03/10-24.
Відтак, заявник не надав суду належних та достатніх доказів фактично понесених позивачем витрат на правову допомогу.
Разом з тим, виходячи з фактичних обставин, відповідно до яких представник позивача адвокат Литвиненко С.С. складав адміністративний позов, збирав докази, представлені у справі у додатках, направляв документи через підсистему Електронний суд, особисто приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, суд виходить з того, що професійна правова допомога у цій справі дійсно надавалася позивачу, хоча й доказів фактичної оплати отриманої допомоги суду не представлено.
Стосовно розміру заявленої до відшкодування професійної правової допомоги суд виходить з такого.
Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення у справі належним чином направлена на адресу відповідачів представником позивача.
Проте, жодних письмових заяв та заперечень щодо заявленої представником позивача суми судових витрат на правничу допомогу не надходило. Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, та враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, а від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
Виходячи з обставин розгляду цієї справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом та значимості таких дій у справі, зважаючи на критерій розумності розміру витрат, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги є явно завищеним.
Суд враховує при цьому, що представник позивача оскаржував постанову у справі про адміністративне правопорушення, що не потребувало зібрання великого обсягу доказів на підтвердження заявлених аргументів та доводів, які переважно стосувалися дотримання відповідачем процедури та порядку виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Основний обсяг доказів у справі був наданий відповідачем у справі.
Окрім того, у справі відбулося два судових засідання, у перше з яких представник позивача не з`явився, у другому особисто приймав участь в режимі відеоконференцзв`язку. Отже, розгляд справи відбувся у визначені процесуальним законодавством строки, не був розтягнутий у часі, відтак, не потребував від адвоката докладення значних зусиль. Слід зазначити, що представник відповідача у свою чергу також демонструвала добросовісну поведінку, з`являлася в судові засідання, сприяючи вчасному розгляду справи.
У сукупності наведеного на переконання суду заявлений розмір витрат у 50 000,00 грн не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), а також покладе надмірний матеріальний тягар на відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є суб`єктом владних повноважень, виконує надважливі для держави в умовах воєнного стану повноваження в умовах значного навантаження, та фінансується за рахунок державного бюджету.
Адекватною у даному випадку сумою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи предмет розгляду у цій справі, обсяг матеріалів та практичний вклад фахівця у галузі права представника сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд вважає 8 000,00 грн, які присуджує до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 132, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Повний текст рішення складено 28.11.2024 о 15:00.
Суддя О.Ю. Смовж