Справа № 200/6565/24
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року Справа№200/6565/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса 69005, Запорізька область місто Запоріжжя проспект Соборний, буд.158-Б, РНОКПП 20490012) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

19.09.2024 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення від 20.05.2024 року № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 09.06.2023 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі № 200/4248/22, набуло чинності 03.04.2023 згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду: «Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) від 09.06.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1996 по 27.05.1999, з 02.09.1999 по 21.12.1999, з 13.04.2000 по 26.05.2000 та періодів роботи з 28.05.1999 по 01.08.1999, з 22.12.1999 по 12.04.2000, з 24.07.2000 по 19.12.2000, з 13.04.2001 по 07.11.2001, з 08.11.2001 по 14.11.2002, з 15.11.2002 по 13.01.2003, з 26.03.2003 по 14.08.2005, з 08.09.2005 по 13.12.2005, з 29.12.2005 по 24.12.2012, з 25.12.2012 по 22.10.2018, з 12.08.2019 по 01.07.2020, з 15.07.2020 по 20.08.2020, з 08.02.2022 по 10.02.2022». На виконання вищезазначеного рішення суду спеціалістами Головного управління було повторно розглянуто заяву від 09.06.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами повторного розгляду заяви страховий стаж позивача склав 46 років 3 дні, пільговий стаж складає 24 роки 4 місяці 26 днів. Враховуючи, що пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 19.04.2023 № 85.

29.05.2023 року ОСОБА_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" так як набув необхідного пільгового стажу роботи в підземних умовах протягом повного робочого дня більше 25 років. В призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено з формальних підстав, відсутності на довідці підпису посадової особи.

Виправивши недоліки довідки ОСОБА_1 , 09.06.2023 року знов звернувся із заявою про призначення пенсії, але йому знов відмовлено в призначенні пенсії рішенням від 16.06.2023 року № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, при цьому з розрахунку стажу його роботи вбачається, що його стаж роботи зарахований частково до Списку № 1, в свою чергу ОСОБА_1 , працював на провідних посадах, та на посадах затверджених Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202. Стаж роботи за розрахунком відповідача з повним робочим днем в підземних умовах склав 25 років 05 місяців 19 днів чого достатньо для призначення пенсії. Вважаючи таке рішення незаконним, позивач оскаржив його в суді.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 280/6641/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з 09.06.2023 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

У рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 280/6641/23 встановлено судом, «Отже, як підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, та зазначено самим відповідачем у оскаржуваному рішенні, суд приходить до висновку, про те, що позивач здійснював свою професійну трудову діяльність в підземних умовах протягом повного робочого дня в шахтах зі шкідливими умовами праці, на посадах, які віднесені до Списку № 1, а тому, має право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»».

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 280/6641/23, відповідач знов прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії від 20.05.2024 року № 85, мотивуючи його тим, що стаж роботи позивача зараховано до Списку № 1 на виконання Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі № 200/4248/22, яке набуло чинності 03.04.2023.

Вважає, що в даній справі не є спірним питання, щодо врахованих, або неврахованих окремих періодів роботи відповідачем, позивачу. Із розрахунку вбачається, що позивач має необхідний стаж роботи в підземних умовах.

Зазначає, що він вже раніше звертався до суду та оскаржував відмову органів Пенсійного фонду України, та після повного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4248/22 його стажу роботи в підземних умовах склав 24 роки 4 місяці 26 днів станом на 09.06.2022, після чого ОСОБА_1 , продовжував працювати в підземних умовах з повним робочим днем під землею.

Вважає рішення від 20.05.2024 року № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідачем наданий відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вбачається, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 у справі № 200/4248/22, що набрало законної сили 03.04.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 85 від 17.06.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року, з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року та періодів роботи з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року, з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Зауважує, що судові рішення виконуються органами ПФУ в обсязі покладених зобов`язань виключно.

На виконання рішення суду у справі № 200/4248/22 відповідачем було повторно розглянуто заяву від 09.06.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами повторного розгляду заяви страховий стаж позивача склав 46 років 3 дні, пільговий стаж - 24 роки 4 місяці 26 днів. Враховуючи, що пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 19.04.2023 № 85.

09.06.2023 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.06.2023 року № 85, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача становить 47 років 10 місяців 03 дня (з урахуванням в подвійному розмірі за списком № 1), в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно Постанови № 202 25 років 03 роки 02 місяці 07 днів, стаж на провідних професіях 20 років 02 роки 06 місяців 13 днів, за Списком № 1 25 років 05 місяців 19 днів. Згідно наданих документів не підтвердилась наявність у позивача пільгового стажу, отже правових підстав на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону № 1058 позивачу немає.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 280/6641/23 опрацьоване Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та винесено рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.05.2024 № 85 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У цьому рішенні зазначено, що вік позивача 42 роки 06 місяців 15 днів. Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача становить 47 років 10 місяців 03 дня (з урахуванням в подвійному розмірі за Списком № 1), в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно Постанови № 202 (25 років) 03 роки 02 місяці 07 днів, стаж на провідних професіях (20 років) 02 роки 06 місяців 13 днів, за Списком № 1 25 років 05 місяців 19 днів (пільговий стаж роботи враховано за Списком № 1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 у справі № 200/4248/22, що набуло чинності згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023).

За доданими документами до пільгового стажу зараховано всі періоди. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 через відсутність на момент звернення з заявою необхідного пільгового стажу.

Зазначає, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/6641/23 виконано органом ПФУ відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Інших зобов`язань зазначеним судовим рішенням на Головне управління не покладено.

Водночас, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 200/4248/22 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/4248/22, в якій позивач зазначав, що судом не було ухвалене рішення стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати його пільговий стаж роботи до стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - відмовлено. Оскільки позивач не має підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку пільгового стажу на підземних роботах - 25 років або стажу підземної роботи на провідних професіях 20 років та не досяг 50-річного віку, то у нього відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2, 3 ст. 114 Закону № 1058.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.06.2022 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

За наслідками розгляду заяви позивача та з доданих до неї документів Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 17.06.2022 № 85, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі № 200/4248/22, що набрало законної сили 03.04.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 85 від 17.06.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року, з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року та періодів роботи з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року, з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду спеціалістами Головного управління було повторно розглянуто заяву від 09.06.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами повторного розгляду заяви страховий стаж позивача склав 46 років 3 дні, пільговий стаж складає 24 роки 4 місяці 26 днів. Враховуючи, що пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 19.04.2023 № 85.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 280/6641/23, що набрало законної сили 13.05.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправним, та скасовано рішення від 16.06.2023 № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з 09.06.2023 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

20.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення №85 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

У рішенні зазначено наступне.

Виконуючи рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року у справі № 280/6641/23, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 року, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області була повторно розглянута заява ОСОБА_1 , від 09.06.2023 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правових висновків суду.

Відповідно до п.3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Додатково: відповідно до Постанова Кабінет Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової знижки або відповідних записів у ній» у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганських областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до наданих документів страховий стаж заявника становить 47 років 10 місяців 03 дня (з урахуванням в подвійному розмірі за списком №1), в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно Постанови № 202 (25 років) - 03 роки 02 місяця 07 днів, стаж на провідних професіях (20 років) - 02 роки 06 місяців 13 днів, за списком №1- 25 років 05 місяців 19 днів ( пільговий стаж роботи враховано за сп №1 на виконання Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі №200/4248/22).

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу зараховано всі періоди.

Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Вважаючи вказане рішення відповідача позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-ХІІ) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст.114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Наведеною нормою ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV встановлені особливості пенсійного забезпечення окремої категорії працівників, суть яких (особливостей) полягає у наявності права на призначення пенсії незалежно від віку за умови безпосередній зайнятості таких працівників протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відповідно до ч.5 ст.114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи за всі періоди трудової діяльності позивача, які не мають дефектів їх вчинення. Крім того, позивач продовжує свою трудову діяльність і надалі.

Будь-яких доказів, щодо оскарження записів трудової книжки позивача, або визнання їх недійсними сторонами не надано, тому, суд, звертає увагу, на те, що саме трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний та пільговий стаж, який дає право позивачу отримати пільгове пенсійне забезпечення.

Процедура застосування Списків № 1 і № 2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

З 11.03.1994 по 16.01.2003 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Починаючи з 03.08.2016 діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Згідно з записами у трудовій книжці, та доданих до неї інших письмових доказів на підтвердження трудового стажу, для уточнення порядку віднесення посад, які займав позивач під час своєї трудової діяльності, до посад які віднесені до пункту 3 статті 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Цей факт підтверджений рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі № 200/4248/22, набуло чинності 03.04.2023 відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2023, набуло чинності 13.05.2024 відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судом встановлено, що у спірному рішенні № 85 від 20.05.2024 відповідачем визначено: страховий стаж заявника становить 47 років 10 місяців 03 дня (з урахуванням в подвійному розмірі за списком №1), в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно Постанови № 202 (25 років) - 03 роки 02 місяця 07 днів, стаж на провідних професіях (20 років) - 02 роки 06 місяців 13 днів, за списком №1- 25 років 05 місяців 19 днів.

Отже, матеріалами справи підтверджено, та зазначено відповідачем у оскаржуваному рішенні, суд приходить до висновку, про те, що позивач здійснював свою професійну трудову діяльність в підземних умовах протягом повного робочого дня в шахтах зі шкідливими умовами праці, на посадах, які віднесені до Списку № 1, а тому, має право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії діяв не в межах Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", чим допустив порушення пенсійних прав позивача гарантованих статтею 46 Конституції України, які підлягають захисту.

Оскільки у позивача наявний спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії позивачу від 20.05.2024 № 85 є протиправним та таким, яке слід скасувати.

Посилання відповідача на те, що призначення пенсії є його дискреційними повноваженнями, суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України Про пенсійне забезпечення та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що позивач неодноразово, звертався до суду за захистом своїх порушених прав.

З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме визнання протиправним та скасування рішення від 20.05.2024 року № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 з 09.06.2023 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім цього, суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19, в якій сформульовано висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого відбулось звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

З урахуванням викладеного, судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса 69005, Запорізька область місто Запоріжжя проспект Соборний, буд.158-Б, РНОКПП 20490012) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 20.05.2024 року № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса 69005, Запорізька область місто Запоріжжя проспект Соборний, буд.158-Б, РНОКПП 20490012) призначити пенсію ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 09.06.2023 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса 69005, Запорізька область місто Запоріжжя проспект Соборний, буд.158-Б, РНОКПП 20490012) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Е. Абдукадирова