Справа № 377/859/24
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Справа №377/859/24

Провадження №2-а/377/12/24

26 листопада 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гніденко Н.П., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Дендріно Михайло Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, посилаючись на статтю 19 Конституції України, статті 72, 286 КАС України, статті 7, 251, 280, 283 КУпАП, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 159947 від 27 вересня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департамента патрульної поліції на його користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №159947 від 27 вересня 2024 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки він не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП.

Зазначав, що оскільки саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, поліцейський не надав доказів того, що наявність тріщини чи сколів в районі роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, Правил дорожнього руху України і технічної експлуатації, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 125 КУпАП.

Вказував, що у випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними, тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126 КУпАП; посилався на постанови Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, від 22 жовтня 2019 року у справі №161/7068/16-а, від 19 лютого 2020 року у справі №545/3654/16-а.

Звертав увагу на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейський не реалізував його право на ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення; відмовив у задоволенні його клопотання про необхідність залучення захисника та перенесення розгляду справи.

Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 21 жовтня 2024 року, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Дендріно Михайла Володимировича, витребувано справу про адміністративне правопорушення та наявні відеозаписи до неї ( а. с. 29-31).

21 жовтня 2024 року адміністративну справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншій справі, судове засідання призначено на 11 листопада 2024 року ( а.с.50).

23 жовтня 2024 року відповідач засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ( а.с. 63-73).

В обґрунтування заперечень щодо позову відповідач вказував, що усі колісні транспортні засоби, що перебувають в експлуатуванні, повинні відповідати вимогам ДСТУ 3649:2010. Тріщина на вітровому склі не відноситься до технічної несправності, з якою забороняється експлуатувати автомобіль, але відповідно до пункту 31.1 ПДР України є порушенням законодавства та чинних нормативних документів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме пункту 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 125 КУпАП.

Зазначав, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за статтею 126 КУпАП є обґрунтованим навіть коли факти невиконання вимог ПДР України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи; право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи; виконання водієм вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів є самостійним обов`язком водія, який не залежить від правомірності чи неправомірності інших дій правоохоронця.

Вказував, що відеозаписом подій повністю підтверджується дотримання поліцейським процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності; поліцейський до початку винесення постанови ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи, та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними, про що свідчить особистий підпис позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови. Згідно з чинним законодавством поліцейський лише ознайомлює особу з її правами, однак, виключно порушник вирішує, чи скористається він своїми правами і яким саме чином. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком поліцейського відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський правомірно відхилив клопотання позивача, а справу розглянув на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог частини четвертої статті 258 КУпАП.

Зауважував, що ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області, має звання рядовий, тому відповідно до статті 222 КУпАП має право розглядати справу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП; під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови серії ББА №159947 від 27 вересня 2024 року він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена ним постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

24 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про продовження строку для подання відзиву ( а.с.57-59).

11 листопада 2024 року протокольною ухвалою суду продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 23 жовтня 2024 року, судове засідання відкладено на 26 листопада 2024 року на підставі пункту 2 частини другої статті 205 КАС України за клопотанням позивача ( а.с. 82-84).

12 листопада 2024 року позивач подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких підтримав свою позицію щодо позову, викладену в позовній заяві, з посиланням на доводи, якими обґрунтовані позовні вимоги ( а.с. 89-93).

Позивач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, шляхом доставлення тексту судової повістки в електронному вигляді на номер мобільного телефону позивача, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber»; подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити ( а. с. 87, 94).

Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином у порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, шляхом доставлення судової повістки до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу; у відзиві на позовну заяву зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Третя особа поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Дендріно М.В. у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 126, 268 КАС України, шляхом доставлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця його служби, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на докази вчинення позивачем правопорушень, які відповідач надав разом із відзивом на позовну заяву ( а.с. 61, 95).

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 27 вересня 2024 року поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Дендріно Михайло Володимирович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №159947, згідно з якою застосував до ОСОБА_1 , з урахуванням вимог статті 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 125 та частиною 1 статті 126 КУпАП ( а.с. 11, 74).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , 27 вересня 2024 року о 16 годині 15 хвилин, у Чернігівській області, Чернігівський район, с.Старий Білоус, вул. Київська, 80, керував транспортним засобом, у якого наявні тріщини на лобовому склі у зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги пункту 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та пункту 31.1 ПДР України, та на вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортними засобами, та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив вимоги пунктів 2.4. (а), 2.1 ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом ( стаття 245 КУпАП).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством ( пункт 1.9.).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі на місці вчинення правопорушення ( стаття 283 КУпАП).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.3. (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, стежити за технічним станом автомобіля.

Пунктом 31.1 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 5.1 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що технічний стан колісних транспортних засобів повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища.

Згідно з пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідно до пункту 7.8.1 ДСТУ 3649:2010 відповідність вимогам, зокрема, пункту 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, перевіряють візуально та у відповідних випадках прикладанням зусилля, приведеним у дію, простукуванням нарізевих з`єднань.

Статтею 125 КУпАП передбачено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Згідно з пунктом 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса ( на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

За приписами пункту 2.4 (а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством (стаття 16 Закону України « Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених в пункті 2.1. ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно із законодавством України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі виявлення порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

За приписами частини другої статті 283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я по батькові ( за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент порушення ( марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу ( частина третя статті 283 КУпАП).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може закріплювати на однострої, у службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, та також використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України « Про Національну поліцію» надають право поліцейському використовувати інформацію відеозапису, отриману, зокрема, із відеотехніки з метою дотримання Правил дорожнього руху України, в тому числі із реєстратора, закріпленого на однострої поліцейського.

В даному випадку наявність тріщини на лобовому склі у зоні дії склоочисників транспортного засобу, яким керував позивач, а також факт його відмови на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб зафіксовано на портативний реєстратор, закріплений на однострої поліцейських, відеозапис якого відповідач надав разом із відзивом на позовну заяву, який є належним і допустимим доказом вчинених правопорушень.

При цьому, в пункті 7 оскаржуваної постанови містяться відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис: п/в № 470683, №472726.

Як вбачається з відеозапису реєстратора, закріпленого на однострої поліцейських, та не заперечується позивачем, на ньому зафіксовано як 27 вересня 2024 року о 16 годині 09 хвилин поліцейські зупинили автомобіль «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Поліцейський представився, запропонував водію відкрити автомобіль для візуального огляду у зв`язку з наявністю інформації про перевезення в подібних автомобілях заборонених та підакцизних товарів. На вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб ОСОБА_4 відмовився, посилаючись на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу. Поліцейський зазначив, що на лобовому склі автомобіля наявна тріщина, яка не забороняє подальшу експлуатацію автомобіля, але є іншим порушенням, за яке передбачена відповідальність за статтею 125 КУпАП у виді попередження. ОСОБА_1 після цього також відмовляється на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документи на транспортний засіб, та та надає поліцейському для ознайомлення копії рішень суду. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що останній порушив вимоги пунктів 31.1., 2.4. (а), 2.1. ПДР України, його вимоги до водія про пред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб є законними, а відмова їх надати передбачає відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП. ОСОБА_1 зазначає, що не буде пред`являти вказані документи та якщо відносно нього буде винесено постанову, він буде її оскаржувати, наполягав на тому, що вимоги пред`явити відповідні документи не було. Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 щодо яких правопорушень розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення та зазначає, що ці порушення зафіксовані на боді-камеру, роз`яснює права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також повідомляє, що при розгляді справи застосовується стаття 36 КУпАП, штраф накладається в межах санкції статті, яка передбачена за більш серйозне правопорушення. ОСОБА_1 просить перенести розгляд справи та направити матеріали справи на розгляд за його місцем проживання. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що правопорушення фіксуються на місці вчинення, про що виноситься постанова, скористатися допомогою адвоката останній може на місці вчинення правопорушень, тому підстав для перенесення розгляду справи немає, клопотання про перенесення розгляду справи відхиляється. Також поліцейський роз`яснює право на оскарження постанови. ОСОБА_1 просить пред`явити матеріали справи, на що поліцейський повідомляє, що усе зафіксовано на відеокамеру, а фактичні обставини справи останньому відомі і очевидні : тріщина на лобовому склі, на яку він вказує водію, що також фіксує на відеореєстратор, та не пред`явлення водієм документів на право керування транспортним засобом.

На підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, позивач також надав відеозапис, зроблений за допомогою мобільного телефону, на якому зафіксовані ті самі обставини спілкування позивача з поліцейським, що і на відеозаписі, наданому відповідачем.

Аналізуючи доводи позивача про те, що оскільки саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності; поліцейський не надав доказів того, що наявність тріщини чи сколів в районі роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, Правил дорожнього руху України і технічної експлуатації, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 125 КУпАП, суд зазначає наступне.

Дійсно така підстава прямо не передбачена КУпАП, але з огляду на вимоги вищенаведених ДСТУ, вказаний недолік транспортного засобу є недопустимим і його наявність охоплюється диспозицією статті 125 КУпАП, яку відповідачем правомірно застосовано за принципом поглинання менш суворої санкції більш суворою, згідно з вимогами статті 36 КУпАП.

З огляду на перелік технічних несправностей і невідповідностей вимогам, передбаченим пунктом 31.4.7. ПДР України, за наявності яких забороняється експлуатація транспортних засобів, наявність тріщини чи сколів в районі роботи склоочисників транспортного засобу в ньому не передбачена. Водночас відповідальність за експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідностей вимогам, передбаченим пунктом 31.4.7 ПДР України, визначена статтею 121 КУпАП. Тому доводи позивача про те, що поліцейський не надав доказів того, що наявність тріщини чи сколів в районі роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, Правил дорожнього руху України і технічної експлуатації, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу, є необґрунтованими.

Відмова позивача пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, що зафіксовано на відеозаписі з реєстратора, закріпленого на однострої поліцейських, та не заперечується самим позивачем, свідчить про правомірне притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126 КУпАП, наведені у позовній заяві та зазначені на відеозаписі, де позивач мотивував свою відмову пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17, на яку також посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факти невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доводи позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки всупереч вимогам статей 245, 280 КУпАП поліцейський не реалізував право позивача на ознайомлення з доказами вчинення адміністративних правопорушень, відмовив у задоволенні клопотання позивача про необхідність залучення захисника та перенесення розгляду справи, не свідчать про безумовне порушення права позивача на захист, передбачене статтею 268 КУпАП, та не є самостійною підставою для скасування спірної постанови, за умови доведеності вини позивача у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень. Більше того, із відеозапису з реєстратора, закріпленого на однострої поліцейських, вбачається, що позивачу була надана можливість скористатися послугами адвоката, постанова була винесена на місці вчинення, як того вимагають приписи КУпАП.

Водночас, слід зазначити, що позивач реалізував своє право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення та законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення.

При цьому, посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, висловлені у постановах від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17, від 22 жовтня 2019 року у справі № 161/7068/16-а, від 19 лютого 2020 року у справі №545/3654/16-а суд вважає необґрунтованим, оскільки такі були сформульовані за інших фактичних обставин, встановлених у вказаних справах.

Інші доводи позивача, наведені у позовній заяві, додаткових письмових пояснення, не впливають на вказані висновки суду та не виключають правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП.

Враховуючи сукупність викладених обставин, наявність належних, допустимих і достатніх доказів, якими підтверджується порушення позивачем вимог пункту 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та пунктів 31.1., 2.4. (а), 2.1 ПДР України, та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП, суд вважає, що постанова серії ББА №159947 від 27.09.2024 винесена поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Дендріно М.В., на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, зміст постанови відповідає вимогам статей 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено з урахуванням положень частини 2 статті 36 КУпАП, тобто в межах санкції, передбаченої за більш серйозне правопорушення.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Постанову серії ББА №159947 від 27.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Дендріно Михайлом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП та накладення, з урахуванням вимог статті 36 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції (6, місцезнаходження: м.Київ, вулиця Федора Ернста, будинок №3).

Третя особа поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Дендріно Михайло Володимирович, місцезнаходження: м.Чернігів, вулиця Громадська, будинок №66.

Суддя Н. С. Бабич