Справа № 400/6749/24
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 р. № 400/6749/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 12.01.2024 №56 та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії за віком від 12.01.2024 № 56 через неврахування до страхового стажу періоду трудової діяльності з 01.04.1986 до 28.08.1986, з 02.07.1990 до 28.08.1986, з 15.06.1997 до 23.06.1998, з червня 1999 до вересня 2000 року, а також трудової книжки серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві зарахувати до стажу роботи період трудової діяльності з 01.04.1986 до 28.08.1986, з 02.07.1990 до 28.08.1986, з 15.06.1997 до 23.06.1998, з червня 1999 до вересня 2000 року згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та призначити пенсію за віком.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області прийнято рiшення про вiдмову їй в призначеннi пенсiї за віком вiд 12.01.2024 у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Не зараховано до стажу перiод роботи з 01.04.1986 до 28.08.1986, з 02.07.1990 до 28.08.1986, з 15.06.1997 до 23.06.1998, з червня 1999 до вересня 2000 року згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки наявне виправлення у даті звільнення та неможливо визначити місяць в даті наказу, запис про звільнення не засвідчено печаткою підприємства, а також відсутні дані про сплату страхових внесків.

Ухвалою від 19.07.2024 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , оскільки у трудовій книжці позивачки містяться неточності, а саме запис про звільнення не завірений печаткою, відсутній рік та місяць у записі про звільнення.

Відповідач - Головне управління ПФУ у м. Києві позов не надіслав, свою позицію не висловив.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

04.01.2024 позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління ПФУ у м. Києві.

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 12.01.2024 № 56 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. До страхового стажу позивачки не зараховано періоди її роботи з 01.04.1986 до 28.08.1986, оскільки наявне виправлення в даті звільнення, з 02.07.1990 до 08.06.1995, оскільки відсутній рік в даті наказу в підставах внесення запису про прийняття на роботу, з 15.06.1997 до 23.06.1998, оскільки запис про звільнення не засвідчено печаткою підприємства. Крім того, період з червня 1999 до вересня 2000 року не зараховано до страхового стажу, оскільки відсутні дані про систему оподаткування та про сплату страхових внесків, або документи, передбачені п. 4 Порядку № 637. Страховий стаж позивачки становить 22 роки 11 місяців 22 дні.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з матеріалами справи, до страхового стажу позивачки не зараховано перiоди з 01.04.1986 по 28.08.1986, оскільки наявне виправлення в даті звільнення, з 02.07.1990 по 08.06.1995, оскільки відсутній рік в даті наказу в підставах внесення запису про прийняття на роботу, з 15.06.1997 по 23.06.1998, оскільки запис про звільнення не засвідчено печаткою підприємства.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 міститься записи про її роботу: № 12, 13) з 01.04.201986 по 28.08.1986 працювала на посаді продавця магазину № 2 "Каштан" Київського головного магазину Укрінвалютторга; №19, 20) з 02.07.1990 по 09.06.1995 працювала продавцем кооперативу "Мрія"; № 22, 23) з 15.06.1997 по 23.06.1998 працювала товарознавцем у ТОВ "Пульсар-1".

Отже, записами у трудовій книжці позивачки підтверджуються періоди її роботи у спірні періоди.

Посилання відповідача на те, що вказаний період роботи не зарахований до страхового стажу, оскільки у трудовій книжці позивачки містяться неточності, а саме запис про звільнення не завірений печаткою, відсутній рік та місяць у записі про звільнення, суд не може брати до уваги при ухваленні рішення.

Вказаний висновок відповідача є безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання та записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Враховуючи викладене, період роботи позивачки з 01.04.1986 до 28.08.1986, з 02.07.1990 до 08.06.1995, з 15.06.1997 до 23.06.1998 відповідачем протиправно не було зараховано до її страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволденню.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду з червня 1999 до вересня 2000 року, суд зазначає наступне.

У період з червня 1999 до вересня 2000 року позивачка займалась веденням підприємницької діяльності.

Приписами п. 3 Порядку № 637 для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з абзацами 2 і 3 пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас, відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Згідно з матеріалами справи, до страхового стажу позивача не зараховано період здійснення підприємницької діяльності з червня 1999 до вересня 2000 року, оскільки не надано підтвердження сплати страхових внесків до ПФУ за вказаний період.

Одним із складових умов для зарахування до стажу роботи періодів здійснення фізичною особою підприємницької діяльності є надання документів, що підтверджують сплату страхових внесків або дані про періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки за оскаржуваний період здійснення підприємницької діяльності позивачем до органів ПФУ не надано документів, що підтверджують сплату страхових внесків, а дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні, то вказаний період відповідачем правомірно не зараховано до страхового стажу позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивачки від 04.01.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Судові витрати стягнути з відповідачів пропорційно частині задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 12.01.2024 № 56.

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період трудової діяльності з 01.04.1986 по 28.08.1986, з 02.07.1990 по 08.06.1995, з 15.06.1997 по 23.06.1998 згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04.01.2024.

4. В частині позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з червня 1999 до вересня 2000 року - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн шістдесят коп) гривень.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн шістдесят коп) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.11.2024.

Суддя Н.О. Бульба