Справа № 400/7813/24
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 р. № 400/7813/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі - відповідач), в якій просить: визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка ухвалена протокольним рішенням від 13.08.24 р. № 18 комісії вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин відсутності у ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю 3-х дітей, який має право на відстрочку від призову на підставі п.п. 3 і 4 ч.1 ст.23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.п.3 і 4 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію": як чоловікові, утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, як чоловікові, який самостійно виховує та утримує двох дітей до 18 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має достатні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, надав відповідачу у належній формі та у встановленому законом порядку усі необхідні докази, що підтверджують факт існування обставин, що дають право на відстрочку. Разом з тим, відповідачем проігноровано заяву позивача та його право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки відповідачем не прийнято рішення щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що заявником надано до комісії 12.08.2024, окрім заяви про надання йому відстрочки від призову на військову службу, свідоцтва про народження трьох неповнолітніх дітей, де він записаний батьком, рішення суду про визначення місця проживання дітей, довідку про відсутність заборгованості, довідку про склад сім`ї. При розгляді справи Комісія вірно вирішила питання щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу позивачу вказавши що відсутнє (не надано заявником) свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (матерями) 3-х дітей. Рішення Комісії ґрунтувалося на вимогах ПКМУ №560 від 16.05.21024 за якими, відповідно до Додатку 5 Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію за якими необхідно надати документи, що підтверджують право на відстрочку: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного, відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Щодо категорії осіб, які мають право на відстрочку відповідно до статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію то це жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Позивачем не було надано до Комісії документів, які передбачені ПКМУ №560 від 14.05.2024 а саме свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (матерями) 3-х дітей. ОСОБА_2 тільки записаний батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але шлюб з матір`ю - ОСОБА_4 , ним не реєструвався. позивач до Комісії та суду не надав один із документів, що підтверджує реєстрацію шлюбу батька та матері, щодо третьої дитини (сина Кирила). З урахуванням викладеного, 13.08.2024 Комісією було прийнято, на підставі викладеного, рішення щодо відмови у надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу за мобілізацією, просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до наступних висновків.

На підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач вважає, що має право на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки на його утриманні перебувають п`ятеро дітей з яких у трьох у свідоцтвах про народження він записаний як батько. До того ж, відповідно до п.4 ч.1 ст.23 вказаного закону він має право також на відстрочку від призову на військову службу , як чоловік, який має двох дітей віком до 18 років і є такою особою, що самостійно виховує та утримує цих дітей за рішенням суду. З матір`ю двох дітей,- ОСОБА_5 і Софії, ОСОБА_6 позивач проживав в зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002 року по 01.10.2019 рік за адресою АДРЕСА_3 . За час спільного проживання у позивача народились троє спільних дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми, донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 : син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_6 в 2018 році залишила сім`ю, поїхавши працювати за кордон, діти при цьому залишились з позивачем на його утриманні, догляді, та вихованні.

Невдовзі дружина створила нові відносини, через що, приїхавши в 2019 році в с. Привільне, звернулась в суд із позовом про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 01.10.2019 року шлюб розірвано, після чого ОСОБА_6 уїхала та надалі продовжує проживати своїми життям, упродовж останніх шести років позивач не проживав з колишньою дружиною всі троє дітей на той час неповнолітніх залишились на утриманні позивача, всі вони проживають з ним двоє вищезазначених з них на даний час є неповнолітніми, перебувають повністю на утриманні позивача, забезпечує, утримує, виховує та виконує всі обов`язки, які необхідні для належного забезпечення дітей.

Біологічна матір ОСОБА_6 не надає повноцінну, в передбаченому законом розмірі матеріальну допомогу на утримання дітей, не бере участі в їх вихованні.

Позивач звернувся до колишньої доужини з позовом про стягнення аліментів на дітей. Суд задовольнив заяву позивача про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання двох неповнолітніх дітей, Відділом ДВС 05.05.2023 р. розпочато примусове виконання рішення щодо стягнення аліментів.

За весь цей час мати дітей не сплачує аліментів, має заборгованість зі сплати аліментів більше 47 тис.грн. Діти перебувають лише на утриманні позивача, як і третій син ОСОБА_9 , який народився в позивача 30.05.2021 році в новій сім`ї, яку він створив з ОСОБА_4 .

Суд погоджується з доводами позивача, що він має трьох дітей до 18 років, які повністю перебувають на його утриманні і проживають з ним з самого народження

Діти завжди проживали з позивачем, вказане підтверджується рішенням Баштанського районного суду від 17.10.2023 р.яким визначено офіційно місце проживання дітей позивача ,- ОСОБА_10 біля нього.

Місце перебування їх матері позивачу не відоме.

Позивач створив сім`ю з ОСОБА_4 , з якою проживає разом однією сум`єю без реєстрації шлюбу з червня 2020 року.

У ОСОБА_4 є двоє дітей : ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вказані діти проживають в сім`ї, кровних батьків вони не мають і не мали, особа яка записана батьком у кожного з них у свідоцтві про народження фактично не існувала, данні про батька в актових записах про народження записані в порядку ст.135 СК України.

Вказані діти також фактично перебувають на утриманні позивача, відповідно є підстави у суду вважати, що фактично на утриманні позивача, окрім його рідних трьох дітей, перебуває всього з вказаними двома синами співмешканки п`ятеро дітей до 18 років. Позивач створив для дітей всі умови для достойного проживання, виховання, забезпечення всім необхідним, організації належного побуту дітей, харчуванню, навчанню, всебічному розвитку. Для цього він постійно працює, заробляє щоб виховувати дітей.

Відповідно до п.3 ч.І ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Суд вважає, що позивач відноситься до категорії тих чоловіків, які підпадають під визначення таких, що мають право на відстрочку від призову на військову службу з підстав, зазначених у вищенаведених нормах закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

На звернення позивача від 30.03.23 р. позивачу 05.04.23 р. надано відстрочку від призову за наявності вказаних підстав, 11.07.24 р. через те, що позивач є багатодітний батько і в нього на утриманні перебувають троє дітей, яких він утримує, і які проживають з ним відповідно до обставин, що склались і відповідно до рішення суду.

На заяву позивача 02.08.24 р. про надання, по продовження, відстрочки 15.08.24 р. повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 проінформовано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 та протоколом № 18 від 13 серпня 2024 року відмовлено в наданні відстрочки від призову. Причинами відмови зазначено « відсутність свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю 3-х дітей».

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 23 вказаного закону позивач має право на відстрочку як чоловік, який самостійно виховує та утримує дітей до 18 років.

Виходячи з того, що діти завжди проживали з позивачем ніколи не проживали із своєю матір`ю, позивач не має будь-якої заборгованості зі сплати аліментів суд приходить до висновку про те, що у комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 були всі підстави для надання відстрочки від призову, однак, необґрунтовано, безпідставно відмовлено позивачу з причин відсутності свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю 3-х дітей.

Підставою для надання позивачу відстрочки є сама наявність на утриманні дітей (діти у позивача наявні, вони проживають з ним, відповідно перебувають на його утриманні, про відсутність у позивача заборгованості по аліментах не можу бути підставою, оскільки він не є платником аліментів.

Відповідно до рішення Баштанського районного суду від 17.10.23 р. місцем проживання моїх дітей ОСОБА_5 і Софії визначено біля батька, оскільки він виховує дітей без їх матері ( ОСОБА_13 ), аліменти вона не сплачує, відповідно діти перебувають лише на утриманні позивача.

Позивач не може надати комісії РТЦК свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю 3-х дітей, оскільки з ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_5 і ОСОБА_14 , він має розірваний шлюб, відтак свідоцтва про реєстрацію шлюбу вже не існує, у позивача також, свідоцтва про реєстрацію шлюбу з мамою третьої дитини проживаючою зі позивачем, Кирила, також надати не може, так як його не існує, оскільки проживає, тривалий час,- з червня 2020 року, без офіційної реєстрації шлюбу, для надання відстрочки, однак законом не передбачено відмову в наданні відстрочки через відсутність свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю трьох дітей.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Комісією РТЦК не взято вказаного до уваги і не вмотивовано, яким чином вони вважають, що «відсутність свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю 3-х дітей» є причиною, через які можна відмовити позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Суд приходить до висновку, що комісією допущено формальний підхід до перевірки і оцінки обставин наявності у мене підстав для відстрочки від призову, формально і неправильно, незаконно відмовлено в наданні такої відстрочки позивачу.

Згідно пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення №154, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Суд зазначає, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального, а також правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Суд приходить до висновку, що комісією допущено формальний підхід до перевірки і оцінки обставин наявності у позивача підстав для відстрочки від призову, формально і неправильно, незаконно відмовлено в наданні такої відстрочки позивачу

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Згідно статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка ухвалена протокольним рішенням від 13.08.24 р. № 18 комісії вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин відсутності у ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю 3-х дітей, який має право на відстрочку від призову на підставі п.п. 3 і 4 ч.1 ст.23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.п.3 і 4 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію": як чоловікові, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, як чоловікові, який самостійно виховує та утримує двох дітей до 18 років.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 і.п.н НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник