Справа № 520/25753/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року Справа № 520/25753/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправними дії відповідача щодо виплати разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі, меншому ніж передбачено статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції Закону №367-ХІV); - зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції Закону №367-ХІV), у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

В обґрунтування позову покликається на те, що є учасником бойових дій, а відтак має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 24 серпня 2024 року відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Окрім цього така допомога виплачувалась ветеранам війни до 5 травня, однак дату було змінена на 24 серпня відповідного року. Позивачу виплачено відповідну допомогу у розмірі 1000,00 грн, порушивши норми Конституції України. Просить позов задовольнити.

Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов.

Ухвалою суду від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, позивач є учасником бойових дій, а відтак має право на отримання щорічної разової допомоги до 24 серпня 2024 року, а відтак має право на пільги передбачені ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

22.08.2024 позивач отримав щорічну разову допомогу до Дня незалежності України 24 серпня за 2024 рік у розмірі 1000,00 грн.

Вважає такі дії відповідача протиправними, адже розмір разової допомоги повинен становити п`ять мінімальних пенсії за віком, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон).

Статтею 4 Закону № 3551-XII визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Частиною 5 Закону №3551-XII зазначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, передбачені ст.12 Закону №3551-XII.

Зокрема, ч.5 ст.12 Закону №3551-XII передбачено виплату особам з інвалідністю внаслідок війни щорічної разової грошової допомоги.

Така грошова допомога була запроваджена ще з 01.01.1999 шляхом внесення змін до Закону №3551-ХІІ Законом від 25.12.1998 №367-XIV та доповненням ст.13 частиною четвертою наступного змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

В подальшому ця норма зазнавала неодноразових змін та була предметом судових розглядів як у судах загальної юрисдикції, так і Конституційному Суді України.

Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20.03.2023 внесено зміни до ч.5 ст.12 Закону №3551-XII виклавши норму в наступній редакції «Щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

За загальним правилом, визнання таким, що втратив чинність, акта законодавства чи його скасування не поновлює дію актів, які ним скасовані або визнані такими, що втратили чинність; дія акта законодавства поновлюється шляхом прийняття аналогічного акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку такого відновлення (див. окремі думки судді Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 240/4937/18 та від 27 грудня 2019 року у справі № 160/8324/19, а також постанови Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 807/1332/17, від 22 квітня 2019 року у справі № 820/601/17, від 19 березня 2019 року у справі № 591/2813/17, від 22 квітня 2019 року у справі № 820/601/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/215/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № П/811/112/17 та від 25 травня 2022 року у справі № 420/2407/21.

З огляду на викладене, наведені положення Закону від 20.03.2023 неконституційними не визнавалось, а відтак є чинними.

Додатково необхідно врахувати, що така зміна вчинена Верховною Радою України шляхом внесення прямих змін до Закону, а не шляхом установлення відповідних норм черговим Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, як це відбувалося раніше і на заборону чого вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях з цього питання. При цьому, такий спосіб внесення змін до Закону не дає суду підстав стверджувати про неконституційність відповідних змін правового регулювання.

Суд також вважає за необхідне вказати на те, що визнання норми Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань" від 20 березня 2023 року № 2983-IX, якою внесено зміни, зокрема до ст. 12 Закону, такою, що суперечить Конституції України, не відновлює попередню редакцію частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру грошової виплати, яка була визначена до внесення змін Законом № 2983-IX, якщо про це не вказано у рішенні Конституційного Суду України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі 440/14216/23, передбачено що за своєю природою передбачена ч.5 ст.12 Закону №3551-XII виплата є щорічною разовою грошовою допомогою і приурочення її виплати до різних дат, зміна порядку її виплати, не змінює її природи саме як грошової допомоги учасникам бойових дій.

На виконання вищенаведених норм, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 02.04.2024 № 369 «Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, у 2024 році» установлено, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 р. у таких розмірах, зокрема учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1000 гривень.

Суд повторно відмічає, що також не заперечується сторонами по справі, позивач отримав разову грошову допомогу до Дня Незалежності України в 2024 році в розмірі 1000 грн, що менше, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

Позивач покликається на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22, однак суд зазначає, що така втратили актуальність у зв`язку з черговою зміною законодавства, яке регулює розмір і процедуру спірної виплати, адже Закон № 2983-IX , яким внесено зміни до ст. 12 Закону, набрав чинності 15.04.2023.

З огляду на викладене вище, суд прийшов переконання про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, як то визначено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законами України, оскільки виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік мала здійснюватися в розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2024 № 369 та така становила 1000,00 грн для учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище суд прийшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.

У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються, адже позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

у адміністративному позові ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, 5, »

Повне судове рішення складено та підписано суддею 26.11.2024.

Суддя М. І. Садова