Справа № 200/7797/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відвід судді

25 листопада 2024 року Справа №200/7797/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 200/7797/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України, в якому просить суд:

визнати протиправними дій відповідача ТУ ДСА України в Київській області щодо не нарахування та невиплати мені суддівської винагороди за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру окладу судді з 01.01.2024 - 3 028,00 грн.;

зобов`язати ТУ ДСА України в Київській області провести нарахування та виплату мені суддівської винагороди за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 включно на підставі ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024 - 3 028,00 грн з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, та доплату в розмірі 10% посадового окладу за перебування на адміністративній посаді в суді з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

зобов`язати ДСА України здійснити фінансування ТУ ДСА України в Київській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення мені виплати недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 , розраховану виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024 - 3 028,00 грн з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу та доплату в розмірі 10% посадового окладу за перебування на адміністративній посаді в суді, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання позовної заяви із зазначенням поштового індексу та місця проживання чи перебування позивача.

19.11.2024 року Позивач подав через канцелярію суду заяву про відвід судді.

Вказана заява обгрунтована тим, що суддя Череповський Є.В. був підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2021 року. В межах вказаного кримінального провадження я, як слідчий суддя Краматорського міського суду Донецької області розглядала клопотання старшого слідчого ТУ ДБР, заявлені у межах даного кримінального провадження (ухвала від 16.07.2021 по справі 234/6337/21, провадження 1-кс/234/4496/21; ухвала від 18.11.2021 по справі 234/6337/21, провадження 1-кс/234/6957/21). Судовий розгляд одного з клопотань слідчого був проведений за участі ОСОБА_2 .

Перевіряючи заяву позивача про відвід, суд дійшов висновку, що така заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначене частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) завдання адміністративного судочинства передбачає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

На переконання суду, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких сумнівів.

Викладені в обґрунтування заяви про відвід судді доводи позивача можуть викликати сумніви щодо безсторонності судді при вирішенні спору, крім цього, дана ситуація могла б викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді.

Отже, для забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникало будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, уникнення звинувачень в неупередженості судового розгляду цієї справи та забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суддів у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді у справі № 200/7797/24.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 200/7797/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Відвести суддю Череповського Євгена Володимировича від участі у розгляді справи №200/7797/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Матеріали адміністративної справи №200/7797/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - передати до відділу документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу справи між суддями та визначення іншого складу суду в порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Є.В. Череповський