Справа № 260/10530/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 260/10530/23 пров. № А/857/16981/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Обрізко І.М., Онишкевича Т.В.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року (головуючий суддя Іванчулинець Д.В.) ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Ужгород у справі №260/10530/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

27.11.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.11.2023 року № 89 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області переглянути заяву та зарахувати до пільгового стажу роботи період з 03.05.2001 по 01.10.2013 року, з 21.11.2013 по 24.07.2014 року, та період з 21.11.2013 по 20.02.2023 року за період із часу звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що всі необхідні документи для зарахування спірних періодів роботи електрогазозварником ОСОБА_1 відповідачеві надав, однак такі протиправно відповідачем не були зараховані. Суд першої інстанції вказав, що саме лише визнання протиправним та скасування такого рішення не поновлює порушене право позивача. Суд першої інстанції зазначив, що з метою відновлення порушеного права необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати період роботи до пільгового стажу та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 31 жовтня 2023 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року та в позові відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно прийнято рішення про відмову № 89 від 08.11.2023 у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2. Скаржник вказує що суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати певнi перiоди до стажу, проте позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Орган ПФУ, який первинно розглядав заяву, в подальшому не має доступу до електронної пенсiйної справи, i у випадку зобов`язання його судом вчинити певнi дiї, як то зарахувати певнi перiоди до стажу, повторно розглянути заяву або призначити пенсію, цей орган позбавлений можливостi вчинити такi дії внаслiдок вiдсутностi доступу до електронної пенсiйної справи. Скаржник зазначає, що електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Скаржник наголошує, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, не відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції і необхідність залишення його без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вимог частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 55-річного віку, що дає ОСОБА_1 право на пенсію за віком на пільгових умовах, в межах трьох місячного строку, а саме 07 червня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 та надав підтверджуючі документів на право призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до переліку.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Так, 14 червня 2023 року позивач отримав відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену рішенням про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 14 червня 2023 року № 89. У зазначеному рішення вказано, що страховий стаж особи становить 32 роки 6 місяців 15 днів, пільговий стаж - відсутній. Не враховано пільговий стаж за періоди: з 03.05.2001 по 01.10.2013; з 21.11.2013 по 24.07.2014; з 09.10.2015 по 30.06.2023.

Разом із цим зазначеному рішенні - відмові вказано перелік документів, які необхідно додати для зарахування до пільгового стажу періоду з 03.05.2001 по 01.10.2013; з 21.11.2013 по 24.07.2014; з 09.10.2015 по 30.06.2023.

31 серпня 2023 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 та надав підтверджуючі документи на право призначення пенсії на пільгових умовах, що зазначені були в рішенні про відмову 14 червня 2023 року.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Однак, 12 вересня 2023 року позивач знову отримав відмову про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, рішення про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07 вересня 2023 року № 89. У зазначеному рішення вказано , що страховий стаж особи становить 32роки 2 місяці 19 днів , а пільговий стаж - становить 4 роки 29 днів.

Не враховано стаж за періоди: з 14.07.1992 по 10.02.1993, з 21.02.2000 по 14.05.2001, з 03.05.2001 по 01.10.2013, з 21.11.2013 по 24.07.2014, з 09.10.2015. по 30.06.2023.

У рішенні - відмові знову ж таки вказано перелік документів, які необхідно додати для зарахування до пільгового стажу періоду.

31 жовтня 2023 року, позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 та підтверджуючих документів на право призначення пенсії на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Так, 10 листопада 2023 року позивач отримав чергове рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 08 листопада 2023 року № 89. У зазначеному рішення вказано, що страховий стаж особи становить 32 роки 5 місяців 19 днів, а пільговий стаж складає вже тільки - 2 роки 16 днів. Разом з тим, вказаним листом відповідачем повідомлено позивача про те, що право на призначення пенсій на пільгових умовах по списку №2 та за результатами атестації робочих місць мають право чоловіки при досягненні 55 років при наявності страхового стажу не менше 28 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах. Згідно наданих документів загальний страховий стаж становить 32 роки 5 місяців 19 днів.

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 08 листопада 2023 року № 89, вважаючи його неправомірним та таким, що не відповідає чинному законодавству і порушує його конституційні права, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058 (у редакції Закону України №3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон №1788) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Як це вбачається з оскаржуваного рішення, до пільгового стажу за Списком 2 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховано періоди роботи:

з 03.05.2001 по 01.10.2013 оскільки пільгова довідка від 19.10.2023 №31 не відповідає первинним документам (акт перевірки від 27.03.2023 № 0700-1002-1/1412), також відсутня інформація про право підпису ОСОБА_2 відповідних документів та відсутність посад начальника відділу кадрів та головного бухгалтера, не зазначено характер виконуваних робіт відповідно до Постанови КМУ від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списки виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;

з 21.11.2013 по 24.07.2014 згідно із пільговою довідкою від 23.10.2023 № 13/24 - оскільки в акті зустрічної перевірки від 02.05.2023 №0700-1001-1/2098 професію вказано «слюсар», а не електрогазозварювальник;

з 09.10.2015 по 20.02.2023 не зазначено характер виконуваних робіт за посадою електрогазозварювальник згідно Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМУ від 24.06.2016 №461, де передбачені електрогазозварювальники зайняті різанням та ручним зварюванням, напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини нижче 3 класу небезпеки».

Так, за приписами статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788.

У пунктах 1, 2 та 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 пункту 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Однак, дія цього порядку поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17.

Пунктами 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 №442 (далі -Порядок № 442) визначено, що атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «електрогазозварники».

Постановою Кабінету Міністрів від 16.01.2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професія «електрозварники ручного зварювання».

Згідно до Списку № 2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, від 11.03.1994 р. № 162, №461 від 24.06.2016 р. право на пільгову пенсію мають: електрогазозварювальники, електрогазозварники, газозварники, електрозварники ручного зварювання, електрозварники, на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрогазозварники зайняті на ручному зварюванні.

У постановах від 23.12.2019 року у справа №535/103/17 та від 27.03.2020 року та у справі №607/1266/17 колегія суддів Верховного Суду зауважила, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Отже, вирішуючи питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , необхідно встановити декілька обставин, які в сукупності надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: дату народження заявника; вік заявника; загальний страховий стаж заявника; пільговий страховий стаж заявника.

Як це правильно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіє паспорта (ID-картки) останнього, та на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягнув віку 55 років.

Загальний страховий стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії складав 32 років 06 місяців 15 днів.

Відповідно до записів у трудовій книжці № НОМЕР_1 позивача, останній:

- 03.05.2001 року - прийнятий на роботу електрогазозварником ВАТ «Хустська ПМК»;

- 01.10.2013 - звільнений за власним бажанням;

- 21.11.2013 - прийнятий на роботу електрогазозварником Служби експлуатації газових мереж та ГРП;

- 24.07.2014 - звільнений в порядку ст.36 КЗпП України;

- 09.10.2015 - прийнятий на роботу електрогазозварником Служби експлуатації газових мереж та ГРП Тячівської дільниці Хустського УЕГГ;

- 03.10.2016 - переведений на посаду електрогазозварник 5 розряду групи експлуатації мереж;

- 03.08.2017 - робоче місце електрогазозварника атестоване з правом на на пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку №2, розділ ХХХІІІ «Загальні професії», позиція 33;

- 02.04.2018 - переведений на посаду електрогазозварника 5 розряду групи експлуатації мереж Тячівської дільниці служби експлуатації систем газопостачання Хустського відділення ПАТ «Закарпатгаз»;

- 05.05.2021 переведений на посаду електрогазозварника 5 розряду групи експлуатації мереж Служби експлуатації систем газопостачання Управління експлуатації (віддалене робоче місце м. Тячів) АТ «Закарпатгаз»;

- робоче місце електрозварника атестоване з правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку №2 розділ ХХХІІІ «Загальні професії», позиція 33.

Крім того, пільговий стаж роботи з 03.05.2001 року по 01.10.2013 у Хустській ПМК встановлюється довідкою, яка за результатами акта перевірки від 27.03.2023 №0700-1002-1/1412, на який покликається скаржник мотивуючи свою відмову, є правильною.

Також, з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.10.2023 №13/204 вбачається, що ОСОБА_1 працює повний робочий день в АТ «Закарпатгаз» на посаді електрогазозварника 5 розряду з 21.11.2013 по 24.07.14 та з 09.10.2015 по теперішній час.

Щодо покликань скаржника про те, що в акті зустрічної перевірки від 02.05.2023 № 0700-1001- 1/2098 періоди роботи за 21.11.2013 по 24.07.2014 професію позивача вказано «слюсар», а не електогазозварювальник, то такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо доводів скаржника про те, що за період з 09.10.2015 по 20.02.2023 - не зазначено характер виконуваних робіт за пасадою електрогазозварювальник згідно Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджених Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, то з записів трудової книжки позивача вбачається, що робоче місце електрозварника (на момент проведення атестації посада позивача була саме електрогазозварник) двічі атестоване з правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку №2 розділ ХХХІІІ «Загальні професії», позиція 33, запис трудової книжки 24.

Аналіз вищенаведеного свідчить про те, що періоди роботи позивача на посаді електрогазозварника є підтвердженими.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані записи в трудовій книжці позивача зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей з посиланням на дати та номери відповідних наказів, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим ненадання уточнюючих довідок, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Відповідно до матеріалів справи, спірний період роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , засвідчені підписами уповноваженої особи та містять відповідні печатки, відтак відсутні підстави для позбавлення позивача права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи позивача до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.

Проте, пенсійним органом відповідну перевірку не проведено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем безпідставно під час вирішення питання про право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах не зараховано періоди роботи з 03.05.2001 по 01.10.2013 та 21.11.2013 по 24.07.2014 та ці періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Щодо періоду з 21.11.2013 по 20.02.2023, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача, останній був звільнений з посади електрогазозварника Служби з експлуатації газових мереж та ГРП Тячівської філії ПАТ «Закарпатгаз» 24.07.2014 та прийнятий на роботу електрогазозварником Служби з експлуатації газових мереж та ГРП ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09.10.2015.

Тобто, за період з 25.07.2014 по 08.10.2015 позивач не працював, а відтак у суду першої інстанції не було підстав для зобов`язання відповідача зарахувати цей період до пільгового страхового стажу. Документів, які спростовують вказані висновки суду апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог за період з 21.11.2013 по 20.02.2023, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити в цій частині, правильно вказавши період з 09.10.2015 по 20.02.2023.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати період роботи до пільгового стажу та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 31 жовтня 2023 року, то суд апеляційної інстанції погоджується з таким, оскільки це буде найбільше ефективним способом порушеного права, відповідатиме основним засадам адміністративного судочинства та принципу верховенства права.

Аргументи скаржника про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з перебуванням позивача на пенсійному обліку у Головному управлінні в Закарпатській області апеляційний суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається судом першої інстанції встановлено, що рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 08.11.2023 №89 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за його заявою від 31.10.2023.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо зарахувати до пільгового стажу спірних періодів та повторно розгляду заяви позивача має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачці пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23 та від 16.10.2024 у справі №140/14380/23.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції, що всі необхідні документи для зарахування спірних періодів роботи з 03.05.2001 по 01.10.2013, з 21.11.2013 по 24.07.2014, з 09.10.2015 по 20.02.2023 електрогазозварником ОСОБА_1 відповідачеві надав, однак такі протиправно відповідачем не були зараховані.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецеденту практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки при визначенні періоду який підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що має наслідком зміни рішення суду першої інстанції в цій частині.

Керуючись статтями 241, 243, 245, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періодів роботи змінити виклавши в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди роботи з 03 травня 2001 року по 01 жовтня 2013 року, з 21 листопада 2013 року по 24 липня 2014 року, з 09 жовтня 2015 року по 20 лютого 2023 року згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та наданих при зверненні 31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 документів».

В решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич