Справа № 160/16394/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,
Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі, а також докази надсилання іншим учасника справи листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року скаржник отримав 04 листопада 2024 року (з урахуванням положень п.5 ч.6 ст. 251 КАС України, оскільки копію ухвали доставлено в електронний кабінет скаржника 01.11.2024 року після 17:00 год.), що підтверджується довідкою про доставлення до електронного кабінету скаржника в системі "Електронний суд" копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 01 листопада 2024 року.
Враховуючи те, що скаржнику надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги та враховуючи дату отримання ним ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху - 04.11.2024 року, останнім, десятиденним днем визначеним судом для усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням перебігу процесуальних строків визначених статтею 120 КАС України для скаржника було 14 листопада 2024 року (четвер), включно.
15 листопада 2024 року скаржником було подано клопотання про долучення платіжного доручення про сплату судового збору, яке надійшло до суду 18.11.2024 року.
20 листопада 2024 року скаржником було подано клопотання про долучення до матеріалів справи опису відправки апеляційної скарги.
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що подача скаржником 15.11.2024 року платіжної інструкції про сплату судового збору та подача 20.11.2024 року опису відправки апеляційної скарги відбулися поза межами строку, встановленого судом для усунення недоліків, оскільки враховуючи дату отримання скаржником ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху 04.11.2024 року, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги було 14.11.2024 року (четвер).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що скаржнику було надано максимальний десятиденний строк, який визначений ч.2 ст. 169 КАС України для усунення недоліків апеляційної скарги.
При цьому, жодних клопотань з приводу неможливості усунення недоліків апеляційної скарги, які визначені в ухвалі суду від 01 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, у строк, встановлений судом, від скаржника не надходило.
В свою чергу, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, недолік якої не усунуто у встановлений судом строк, чітко виконує правило поведінки, встановлене Кодексом адміністративного судочинства України.
Крім того, суд апеляційної інстанції не може прийняти до розгляду апеляційну скаргу недолік якої усунуто скаржником після закінчення встановленого судом строку, оскільки таким чином фактично збільшить десятиденний строк наданий судом на усунення недоліку апеляційної скарги з підстав не сумлінного ставлення скаржника до своїх обов`язків протягом такого строку та надасть перевагу одній стороні процесу перед іншою, яка чекає від суду неухильного дотримання норм процесуального законодавства.
У відповідності до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".
У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".
Суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник, який не усунув недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк не міг мати обґрунтованих сподівань на те, що провадження за його апеляційною скаргою в подальшому буде відкрито, в той час як інший учасник справи, який має обґрунтовані сподівання на те, що судом буде дотримано тих умов, які було встановлено для учасників справи.
Прийняття апеляційної скарги та відкриття провадження за апеляційною скаргою, недоліки якої не усунуто у встановлений строк призведе до надання переваги одній зі сторін судового процесу суб`єкту владних повноважень, що є неприпустимим та порушує принцип рівності учасників справи.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.
З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду від 01 листопада 2024 року у встановлений судом строк скаржником не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 25 листопада 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова