Справа № 300/8068/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2024 р. справа № 300/8068/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити з 01.03.2024 відповідний перерахунок і виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації за 2024 рік, щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень та враховуючи проведені платежів, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Єрьоміна Вікторія Анатоліївна (надалі по тексту також - представник позивача), звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного фонду, орган Пенсійного фонду України, Пенсійний орган, Головне управління ПФУ в області, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, Управління), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 за №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (надалі по тексту також Постанова №185, постанова Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024) та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" (надалі по тексту також Постанова №713);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату пенсії з 01.03.2024 ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №185, та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 гривень, передбаченої Постановою №713
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII), розмір якої, на час призначення пенсії обчислений із 80% складу грошового забезпечення.
В подальшому, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 за №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" Управління провело індексацію пенсії позивача, проте пенсія виплачується із застосуванням обмеження її максимальним розміром.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивача від 01.03.2024 пенсію нараховано в розмірі 50 081,14 гривень, а фактично виплачується 42 067,62 гривень.
Також, Управлінням за результатом виконання рішення суду у справі №300/6856/23 і №300/6943/23 обмежено виплату пенсії її максимальним розміром в сумі 42 067,62 гривень.
Позивач, із посиланням на рішення Конституційного Суду України за №7-рп/2016 від 20.12.2016, яким визнано неконституційними частину 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в частині обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, наполягає на виплаті йому перерахованої пенсії без застосування обмеження максимальним розміром, зважаючи на те, що після 2017 року положення Закону №2262-XII таких обмежень не містять.
У зв`язку із вказаним, виплату пенсії з 01.03.2024 з обмеженням максимальним розміром пенсії позивач оскаржує в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 (а.с.15-16) відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
11.11.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову. У відзиві представник відповідача зазначила, що органом пенсійного фонду на виконання судового рішення у справах №300/6415/23 і №300/6856/23 проведено з 01.02.2021 перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та з 01.03.2023 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням індексації пенсії за 2022 і 2023 роки. Також на виконання Постанови №185 з 01.03.2024 здійснено індексацію пенсії ОСОБА_1 , внаслідок чого розмір пенсії з 01.03.2024 з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 за №185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", становить 45 385,41 гривень, однак пенсія виплачується в розмірі 42 067,62 гривень, обчисленого на виконання останнього із судових рішень у справі №300/6856/23.
Стосовно виплати 2 000,00 гривень щомісячної доплати до пенсії Управління вказало, що така доплата з квітня 2024 року фактично здійснюється на виконання рішення суду у справі №300/6943/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 26.07.2023 нарахування та виплату щомісячної доплати до розміру пенсії ОСОБА_1 в сумі 2000,00 гривень відповідно до Постанови №713, без обмеження максимальним розміром.
Окрім вказаного, орган пенсійного забезпечення вважає, що своїми діями не порушило права ОСОБА_1 , тому відсутність порушеного права чи не відповідність обраного позивачем способу його захисту особам, визначеним законодавством при розгляді справи по суті є підставою для прийняття рішення про відмову від позову.
Відтак, вимоги ОСОБА_1 , заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши відзив на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 2006 року згідно висновку про призначення пенсії і заяви про призначення пенсії від 31.05.2006 призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", надалі переведено на пенсію по інвалідності, а з 2019 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, отримуючи пенсію по інвалідності (ІІ група), розмір якої обчислюється із розрахунку 80 відсотків суми грошового забезпечення (а.с.26, зворотній бік а.с.26, а.с.29, зворотній а.с.30).
Керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103, постанова Уряду України №103), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в 2018 року позивачу за період з 01.01.2018, проведено перерахунок пенсії із розрахунку 80% грошового забезпечення, свідченням чого є протокол (розпорядження) перерахунку за пенсійною справою №ФА144645-Міноборони, оформлений у квітні 2018 року (а.с.29, зворотній бік а.с.29).
Вказана обставина визнається обома сторонами.
З 01.08.2021 ГУ ПФ України в області призначило позивачу щомісячну доплату в розмірі 2 000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021, внаслідок чого фактичний розмір пенсії становив 15 977,43 гривень, що підтверджується протоколом за пенсійною справою, сформованого на підставі розпорядження від 28.07.2021 (а.с.32).
Зважаючи на положення постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" позивачу з 01.03.2022 проведено індексацію пенсії, загальний нарахований розмір та фактична виплата проводилася в сумі 17 801,42 гривень (а.с.33).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на виконання вказаного судового рішення, 04.04.2022 здійснено з 01.05.2022 перерахунок пенсії позивачу, в тому числі за період з 01.04.2019, відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із розрахунку 80% таких сум грошового забезпечення для обчислення пенсії, загальний перерахований розмір якої разом із підвищеннями/надбавками склав 24 987,86 гривень, в той час як фактична виплата пенсії проводилась в розмірі 19 340,00 гривень (а.с.34).
Застосовуючи положення постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" позивачу з 01.03.2023 проведено індексацію пенсії, у зв`язку із чим загальний нарахований розмір склав 26 551,47 гривень, при цьому виплату здійснювалася в сумі 20 930,00 гривень (а.с.35).
На виконання рішення у справі №300/2893/22, яким зобов`язано Управління здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром, із врахуванням проведених платежів (зворотній бік а.с.36), відповідач провів 17.05.2023 перерахунок і виплату пенсії з 01.04.2019, внаслідок чого, загальний нарахований розмір пенсії визначений в розмірі 26 551,47 гривень, а фактично виплачений склав 21 873,49 гривень (а.с.36).
Як свідчать матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , орган пенсійного фонду на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 за №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з 01.03.2024 здійснив позивачу індексацію пенсії, внаслідок чого, загальний нарахований розмір пенсії становив 34 621,89 гривень. В даному випадку фактична виплата пенсії здійснюється в значенні 23 610,00 гривень (розрахований із грошового забезпечення станом на 01.01.2021 в розмірі 26 666,43 гривень, відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.05.2023 за №8/1/2366/58) (а.с.37).
На виконання вказаного рішення відповідач з 01.05.2024 провів перерахунок пенсії позивача, застосувавши 80% грошового забезпечення, нарахував і виплатив щомісячну доплату до пенсії в сумі 2 000,00 гривень (а.с.39). Виплату пенсії здійснено із обмеженням максимальним розміром в сумі 41 617,63 гривень за умови загального нарахування 43 546,27 гривень.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №300/6856/23, яке за наслідками апеляційного оскарження набрало законної сили 08.04.2024, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.03.2023 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 за №168 та постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 за №118, враховуючи раніше проведені платежі (https://reestr.court.gov.ua/Review/114694795) (а.с.41-зворотній бік а.с.41).

На підставі рішення суду у справі №300/6856/23, орган пенсійного фонду перерахував пенсію позивача, у зв`язку із проведенням якого з 01.06.2024 виплату пенсії здійснено в розмірі 42 067,62 гривень, обчисленої із грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2021 (26 666,43 гривень), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням:

- індексації за 2022 рік (21 333,14 х 0,140) в сумі 2 986,64 гривень, за 2023 рік (23 319,78 х 0,1970) в сумі 1 500,00 гривень і за 2024 рік (25 819,78 х 0,0796) в сумі 1 500,00 гривень;

- збільшення основного розміру пенсії 25% - 6 829,95 гривень;

- щомісячної доплати до пенсії 2 000,00 гривень;

- підвищення або надбавки до пенсії: інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 група (ст.7) 944,40 гривень; 1 категорія ЧАЕС інвалід 2 група 227,76 гривень; інвалід війни 2 група (при виконанні) 50,00 гривень;

- надбавка за проживання в гірській місцевості 8 013,52 гривень (а.с.38).

В протоколі коментованого перерахунку пенсії поряд з вказаним внесено такі відомості:

- "ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками): 37 371,89 гривень";

- "З урахуванням максимального розміру пенсії: 50 081,14 гривень";

- "З урахуванням максимального розміру пенсії: 42 067,62 гривень" (а.с.38).

Як вже вказано фактична виплата пенсії з 01.06.2024 становить 42 067,62 гривень.

Представник позивача 24.07.2024 зверталася до Управління із заявою про перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2024 в повному обсязі без обмеження її максимальним розміром, з врахуванням індексації за 2024 рік відповідно до Постанови №185 (а.с.9).

Втім, у задоволенні заяви відповідач листом №6944-5899/Л-02/8-0900/24 від 12.08.2024 відмовив позивачу, мотивуючи тим, що нараховані пенсійній виплати з 01.03.2024 з урахуванням проведеної індексації відповідно до вимог Постанови №185 становлять 45 385,51 гривень, однак пенсія виплачується в розмірі 42 067,62 гривень, як результат обчислення на виконання рішення суду від 06.11.2023 по справі №300/6856/23.

Даним листом відповідач інформував, що рішення суду виконано в межах покладених обов`язків (а.с.10).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії в результаті проведеного перерахунку на виконання постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та з урахуванням 2 000,00 гривень щомісячної доплати до пенсії з 01.03.2024 із обмеженням її максимальним розміром, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Оцінюючи вимоги позивача в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність та з урахуванням 2 000,00 гривень щомісячної доплати до пенсії, суд в першу чергу відзначає, що не підлягає дослідженню в цій справі питання виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №300/6943/23 та від 06.11.2023 у справі №300/6856/23, так як такі вирішуються за правилами статті 382 чи статті 383 КАС України.

Разом з тим, у справі №300/6856/23 суд не досліджував питання виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.03.2024, в тому числі із урахуванням індексації за 2024 рік, нарахованої на підставі постанов Кабінету Міністрів України №185 та одночасно із виплатою із вказаної календарної дати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000,00 гривень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Вирішуючи позовні вимог в частині зобов`язання здійснити з 01.03.2024 виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, суд керується наступними аргументами.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент первинного перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

У даній справі не є спірними обставини із перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розміру грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2021 позивача, і зазначеного у такій довідці, а також виконання рішення суду у справі №300/6856/23, в тому числі в силу вимог частини 4 статті 78 КАС України.

Спірним є застосування Управлінням положень частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якими, як вважає відповідач, з 2011 року введено обмеження фактичної виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Так, законами України, якими затверджено державний бюджет України на 2021, 2022, 2023 і 2024 роки визначено наступні розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність: з 01.07.2021 1 854,00 гривень, з 01.12.2021 1 934,00 гривень, з 01.01.2022 1 934,00 гривень, з 01.07.2022 2 027,00 гривень, з 01.12.2022 2 093,00 гривень, з 01.01.2023 2 093,00 гривень, з 01.01.2024 2 361,00 гривень.

Отже, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність ("максимальний розмір пенсії"), розрахунково складає з 01.07.2020 18 540,00 гривень, з 01.12.2021 19 340,00 гривень, з 01.01.2022 19 340,00 гривень, а з 01.07.2022 22 027,00 гривень, з 01.12.2022 20 930,00 гривень, з 01.01.2023 20 930,00 гривень, з 01.01.2024 23 610,00 гривень.

Станом на день виникнення спірних правовідносин (з 01.03.2024) та розгляді справи по суті такий розмір становить 23 610,00 гривень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (частина 2 статті 9 КАС України).

Відтак, в досліджуваному випадку, виходячи із змісту сформованих і заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, недотриманням прав позивача зі сторони відповідача є не нарахування і не виплата з 01.03.2024 пенсії без обмеження її максимальним розміром із грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2021, із врахуванням індексації за 2024 рік та щомісячної доплати до пенсії 2 000,00 гривень.

Як свідчать протоколи за пенсійною справою від 01.03.2024 (оформленого на виконання Постанови №185) і 21.05.2024 (оформленого на виконання рішення суду від 06.11.2023 у справі №300/6856/23), ОСОБА_1 відповідач проводить виплату пенсії:

- із обмеження розміром в сумі 23 610,00 гривень за умови загального нарахування 34 621,89 гривень, обчисленої із грошового, визначеного станом на 01.01.2021 (26 666,43 гривень), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням індексації за 2022 рік (26 666,43 х 0,140) в сумі 3 733,30 гривень, за 2023 рік (30 399,73 х 0,1970) в сумі 1 500,00 гривень і за 2024 рік (31 899,73 х 0,0796) в сумі 1 500,00 гривень, в тому числі збільшення основного розміру пенсії 25% - 5 333,29 гривень, підвищення або надбавки до пенсії: інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 група (ст.7) 944,40 гривень; 1 категорія ЧАЕС інвалід 2 група 227,76 гривень; інвалід війни 2 група (при виконанні) 50,00 гривень, надбавка за проживання в гірській місцевості 4 722,00 гривень (а.с.37);

- із обмеження розміром в сумі 42 067,62 гривень за умови загального нарахування "ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками): 37 371,89 гривень", "З урахуванням максимального розміру пенсії: 50 081,14 гривень", "З урахуванням максимального розміру пенсії: 42 067,62 гривень", обчисленої із грошового, визначеного станом на 01.01.2021 (26 666,43 гривень), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням індексації за 2022 рік (21 333,14 х 0,140) в сумі 2 986,64 гривень, за 2023 рік (24 319,78 х 0,1970) в сумі 1 500,00 гривень і за 2024 рік (25 819,78 х 0,0796) в сумі 1 500,00 гривень, в тому числі збільшення основного розміру пенсії 25% - 6 829,95 гривень, щомісячної доплати до пенсії 2 000,00 гривень та підвищення або надбавки до пенсії: інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 група (ст.7) 944,40 гривень; 1 категорія ЧАЕС інвалід 2 група 227,76 гривень; інвалід війни 2 група (при виконанні) 50,00 гривень, надбавка за проживання в гірській місцевості 8 013,52 гривень (а.с.38).

Отже, згідно протоколу про перерахунок пенсії позивача №ХД-Міноборони відповідачем з 01.03.2024 (а.с.37) забезпечено нарахування ОСОБА_1 пенсії в розмірі 34 621,89 гривень з урахуванням індексації за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік, однак виплата проведена із застосування обмеження в сумі 23 610,00 гривень.

З 01.06.2024 мав місце перерахунок з урахуванням щомісячної доплати відповідно до Постанови №713 від 14.07.2021, при цьому в протоколі коментованого перерахунку пенсії як підсумок внесено такі відомості: "ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками): 37 371,89 гривень"; "З урахуванням максимального розміру пенсії: 50 081,14 гривень"; "З урахуванням максимального розміру пенсії: 42 067,62 гривень" (а.с.38).

Позивач в адміністративному позові стверджує, що "….відповідно до протоколу за пенсійною справою позивача від 01.03.2024 пенсію нараховано в розмірі 50 081,14 гривень, а фактично виплачується 42 067,62 гривень". Разом з тим, позивач не надає жодного доказу, із змісту якого слідувало б, що з 01.03.2024 загальний розмір нарахування пенсії становить 50 081,14 гривень.

Як вже відзначено вище, коментований перерахунок не охоплений рішенням суду від 06.11.2023 по справі №300/6856/23, а тому є спірним та не вирішеним в судовому порядку.

Таким чином, судовому захисту і вирішенню позовних вимог підлягає період з 01.03.2024, так як за цей період дійсно мало місце наявність порушеного права ОСОБА_1 ..

При цьому, суд вказує, що відповідно до останнього протоколу, який міститься в матеріалах справи від 25.10.2024 за пенсійною справою №ХД-Міноборони, відповідачем з 25.10.2024 забезпечено нарахування позивачу пенсії в загальному розмірі 45 385,41 гривень з урахуванням індексації за 2022-2024 роки, щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000,00 гривень, із застосування обмеження в сумі 42 067,62 гривень, що свідчить про чергове застосування обмеження фактичної виплати пенсії до розміру її нарахування (а.с.44).

Разом з тим, якщо позивач вважає, що орган пенсійного забезпечення не забезпечив виплату пенсії, в тому числі із урахуванням індексації за 2022-2023 роки, яка є обов`язковою складовою пенсії, призначеної за правилами Закону №2262-XII, може реалізувати свої права на контроль за належністю виконання судового рішення у справі №300/6856/23 в порядку статей 382, 382 КАС України.

Звертаючись до правового регулювання спірних правовідносин, на застосування яких наполягає відповідач, безпосередній зміст частини 7 статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 за №911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) свідчить, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згодом, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 за №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом №1774-VІІІ до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17, від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а і від 26.01.2022 у справі №569/2950/17.

Що стосується доводів пенсійного органу про те, що останній правомірно здійснює виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону №3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Цим Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 за №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин (з 01.03.2022) наявна колізія між Законом №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016, та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, яка ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 у справі №240/7087/20 і від 18.05.2022 у справі №380/12337/20, від 29.06.2022 у справі №640/19118/18 і від 11.07.2022 у справі №620/613/21.

В контексті спірних правовідносин суд також враховує те, що рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21):

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року;

- приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- Верховній Раді України привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Таким чином, пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) зобов`язано Верховну Раді України привести нормативне регулювання у певну відповідність, а тому до приведення законодавства у відповідність із Конституцією України та Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 Управління не наділене правом застосовувати висновки щодо того чи є той чи інший пенсіонер тим "хто перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року".

Суд констатує, що ОСОБА_1 не надав докази, зміст яких би засвідчував, що останній відноситься/відносився до категорії осіб "які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року".

Попри вказане, станом на день ухвалення рішення у даній справі (27.11.2024), Верховна Рада України ще не виконала пункт 3 рішення рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21).

Зрештою, спірні приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України 12.10.2022 Рішення №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021.

На час подання позову (22.10.2024) і вирішення даного спору (27.11.2024) визначений Конституційним Судом України строк вже минув.

Незважаючи на сформовані висновки суду в даній справі слід відмітити, що за обставин нарахування ОСОБА_1 з 01.03.2024 в судовому порядку загального розміру пенсії в сумі 34 621,89 гривень, а з 25.10.2024 45 385,41 гривень, на переконання суду, в порівнянні із середньостатистичним розміром пенсії громадян України, станом на вказану календарну дату, в такому ж віці і з таким же стажем (вислугою років), не може в розумінні Постанови №118, Постанови №168 і Постанови №185 вважатися "особою із найбільш вразливої верстви населення", яка потребує саме такого соціального захисту зі сторони держави в період дії воєнного стану.

Так як така типова категорія справ, яка вирішується у даному випадку, неодноразово переглянута по суті судом касаційної інстанції, про що зазначено вище, суд у даній справі керуються приписами частини 5 статті 242 КАС України, за містом яких при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Матеріалами пенсійної справи засвідчено, що, станом на 01.03.2024, день подання позову і вирішення спору по суті, позивачу обчислюється пенсії виходячи із значення 80% розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2021. При цьому, право на отримання щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень відновлено на підставі рішення суду у справі №300/6943/23 - з 26.07.2023 (а.с.38, 39, 44).

У спірних правовідносинах доводи позивача в частині не виплати 2 000,00 гривень щомісячної доплати в загальному складі нарахованої пенсії, виходячи із змісту заявлених позовних вимог і встановлених обставин у справі не знайшло свого підтвердження, оскільки за період, який підлягає вирішенню у даній справі (№300/8068/24) право на отримання згаданої доплати вже захищене у судовому порядку у справі №300/6943/23.

Приймаючи рішення у даній справі та вирішуючи по суті позовні вимоги за обраним способом захисту порушеного права, суд, поряд з вказаним вище, також зважає на такі власні аргументи.

Судом вже відзначено, що з 01.03.2024 при перерахунку пенсії позивача нарахована як індексація за 2022, 2023, 2024 роки, та щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень з 01.06.2024, так і усі інші надбавки та доплати. Зміст таких протоколів не містить відомостей, що саме не виплачується в повному обсязі чи виплачується частково, в тому числі чи обмежено виплату саме в частині індексації.

В сукупності вказаного, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.03.2024 згідно відомостей довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, в тому числі із урахуванням індексації за 2022-2024 роки, та усіх інших надбавок і підвищень, відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, враховуючи при цьому раніше виплачені за період з 01.03.2024 суми пенсії.

Підсумовуючи свої попередні висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 с від 12.09.2016 (Категорія 1) позивач є особою, віднесеною до 1 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи і має права на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а отже, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання позову з таким характером спору (а.с.8).

З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 1 статті 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі.

Сторонами справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 при здійсненні на підставі відомостей довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 перерахунку пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII, в тому числі із урахуванням індексації такої пенсії за 2022-2024 роки, та усіх інших нарахованих надбавок і підвищень.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01.03.2024 на підставі відомостей довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, із урахуванням індексації пенсії за 2022, 2023, 2024 роки, та усіх інших нарахованих надбавок і підвищень, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

представник позивача ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), Гагарінське плато, 5/3, офіс 26, м. Одеса, Одеська область, 65009;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя Чуприна О.В.