Справа № 340/5879/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5879/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 05.03.2024 р. про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_1 з врахуванням періодів до пільгового стажу по Списку №1 з 01.09.1984 26.04.1989, 08.06.1989 28.06.1991, 01.07.1991 30.08.1991, 02.09.1991 05.07.1993, 16.06.1998 31.07.2001, починаючи з 26.02.2024 р.;

Додатково просить встановити судовий контроль у формі надання звіту щодо виконання рішення суду та звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.49).

Позов мотивовано тим, що позивач досягнувши пенсійного віку, 26.02.2024 року звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1. Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яке рішенням №35 від 05.03.2024 р. безпідставно відмовило позивачеві у призначенні такої пенсії, у зв`язку із відсутністю у останнього необхідного пільгового стажу роботи на дату звернення. Так, за твердженням позивача, відповідачем протиправно не зараховано до його пільгового стажу періоди роботи з 02.02.1989 по 07.03.1989, з 08.06.1989 по 28.06.1991, з 01.07.1991 по 30.08.1991 та з 02.09.1991 по 05.07.1993, оскільки рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 28.02.2020 №24 відмовлено в підтвердженні права на зарахування до пільгового стажу ці періоди. Також, позивач вказує, що період навчання з 01.09.1984 р. по 26.04.1989 р. повинен бути зараховані до пільгового стажу. Позивач вважає, що має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідні періоди трудового стажу із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач надав первинні документи: пільгові довідки, накази про атестацію робочого місця, карти умов праці, особову карту, накази по особовому складу. Таким чином, на думку позивача, він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

01.10.2024 року надійшов відзив на позовну заяву представника ГУ ПФУ в Кіровоградській області, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно Закону України №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідач вказує, що вік позивача становить 56 років, страховий стаж - 36 років 10 місяців 02 дні. До страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності. Стаж роботи з шкідливими та важкими умовами праці - 03 роки 01 місяць 15 днів. До пільгового стажу по Списку №1 не враховано періоди роботи 02.02.1989 по 07.03.1989, з 08.06.1989 по 28.06.1991, з 01.07.1991 по 30.08.1991 та з 02.09.1991 по 05.07.1993, оскільки рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 28.02.2020 №24 відмовлено в підтвердженні права на зарахування до пільгового стажу ці періоди. Отже, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 позивач не має у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. З цих підстав просили у задоволені позову відмовити. Також до пільгового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1984 р. по 26.04.1989 р.

05.11.2024 року надійшов відзив на позовну заяву представника ГУ ПФУ в м.Києві, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що прав позивача не порушував і ніяких дій, які можуть бути визнані протиправними щодо ОСОБА_1 не здійснював.

Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , 26.02.2024 року звернувся до Головного управління ПФУ в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.48).

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області та прийнято рішення про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.03.2024 р. №35 (а.с.46-47).

Рішення мотивовано відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності. Стаж роботи з шкідливими та важкими умовами праці - 3 р. 1м.15 д., до пільгового стажу по Списку №1 не враховано періоди роботи з 02.02.1989 по 07.03.1989, з 08.06.1989 по 28.06.1991, з 01.07.1991 по 30.08.1991 та з 02.09.1991 по 05.07.1993, оскільки рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 28.02.2020 №24 відмовлено в підтвердженні права на зарахування до пільгового стажу ці періоди.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області та вважаючи, що для підтвердження наявного стажу ним було надано всі необхідні документи, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ст.1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідні положення містить стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Так, згідно із ч.1ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зі змісту оскаржуваного рішення та відповідно до розрахунку стажу роботи вбачається, що до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи 02.02.1989 по 07.03.1989, з 08.06.1989 по 28.06.1991, з 01.07.1991 по 30.08.1991 та з 02.09.1991 по 05.07.1993, оскільки рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 28.02.2020 №24 відмовлено в підтвердженні права на зарахування до пільгового стажу ці періоди.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 21.10.2024 р. відповідачем надано зазначене рішення від 28.02.2020 №24 (а.с.84-85).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні права на зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за нормами п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періодів роботи ОСОБА_1 :

- з 02.02.1989 по 07.03.1989, оскільки відсутні документи про ліквідацію Управління по виробництву геодезично-маркшейдерських робіт Головтонельметробуду без правонаступника та про перейменування (реорганізацію) у ТОВ "Орієнтир", а також архівні довідки про заробітну плату ОСОБА_1 у період з лютого по березень 1989 на розгляд комісії не надані;

- з 08.06.1986 по 28.06.1991, оскільки документи про ліквідацію Управління по виробництву геодезично-маркшейдерських робіт ГКТУ будівництва метрополітенів, тунелів без правонаступника та про перейменування (реорганізацію) у ТОВ "Орієнтир" на розгляд Комісії не надані;

- з 01.07.1991 по 30.08.1991, у зв`язку з відсутністю документів про правовий зв`язок "Київметробуду" з ТОВ "Орієнтир";

- 02.09.1991 по 28.02.1993 та з 01.03.1993 по 05.07.1993, оскільки документи про правовий зв`язок Державного підприємства "Орієнтир" (Мале державне підприємство) з ТОВ "Орієнтир" на розгляд комісії не надані. До того ж, відсутні архівні відомості про нарахування заробітної плати у липні 1993 р.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 01.11.1983 р., що містить наступні записи стосовно спірних періодів роботи:

- 02.02.1989 р. по 07.03.1989 р. - "Прийнятий гірником на маркшейдерських підземних роботах на Київметробуд для проходження переддипломної практики" (а.с.51);

- 08.06.1989 р. по 28.06.1991 р. "Прийнятий на роботу гірником на маркшейдерських підземних роботах у Київметробуд" (а.с.51зв.-52);

- 01.07.1991 р. по 30.08.1991 р. "Прийнятий з переведенням в УПГМР гірником на маркшейдерських підземних роботах з повним робочим днем" (а.с.52);

- 02.09.1991 р. по 05.07.1993 р. "Прийнятий з переведенням з ділянки маркшейдерських робіт Київметробуд гірником з повним робочим днем до ДП "Орієнтир" (а.с.52зв.-53).

Окрім наявних записів у трудовій книжці, надано:

- наказ №66-к від 10.02.1989, згідно якого позивача прийнято для проходження практики на дільницю маркшейдерських робіт студента 4 курсу за спеціальністю «Маркшейдерська справа» з 02.02.1989 року по 07.03.1989 на посаду гірничим робочим на маркшейдерських підземних роботах 1 розряду в Управління по виробництву геодезично-маркшейдерських робіт;

- наказ №258-к від 28.06.1989, згідно якого позивач прийнятий на роботу з 08.06.1989 гірничим робочим на маркшейдерських підземних роботах 1 розряду;

- наказ №279-к від 26.06.1991, згідно якого позивач був переведений на роботу в Київметробуд з 28.06.1991 гірничим робочим на маркшейдерських підземних роботах;

- наказ №1/к від 01.07.1991, згідно якого позивач був прийнятий на роботу з 01.07.1991 гірничим робочим на маркшейдерських підземних роботах 2 розряду з повним робочим днем;

- наказ №25-к від 30.08.1991 «Про звільнення» позивача з посади гірничого робочого на маркшейдерських підземних роботах;

- наказ №1-к від 02.09.1991, згідно якого позивача прийнято 02.09.1991 в МП «Орієнтир» на посаду гірничим робочим на маркшейдерські підземні роботи з повним робочим днем по 2 розряду;

- наказ №41-к від 27.12.1991 р., про присвоєння позивачу з 02.01.1991 3 розряду гірничому робочому на маркшейдерських роботах;

- наказ №27-к від 04.03.1993 р., згідно якого позивача гірника на маркшейдерських підземних роботах 3 розряду з 01.03.1993 призначили на посаду змінного маркшейдера на підземних роботах з повним робочим днем;

- наказ №76-к від 05.07.1993 р., згідно якого позивача звільнено з посади змінного маркшейдера на підземних роботах з 05 липня 1993 р.;

- наказ №25 від 14.07.1995 «Про проведення атестації робочого місця за умовами праці», де затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких надані пільги за шкідливі умови праці. Згідно цього Переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням, посада гірничий робочий на маркшейдерських підземних роботах відноситься до пільгових посад та до пільгового пенсійного забезпечення по Списку №1;

- наказ №98 від 15.10.2004 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», де затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких надані пільги за шкідливі умови праці. Згідно цього Переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням, посада змінний маркшейдер на підземних роботах відноситься до пільгових посад та до пільгового пенсійного забезпечення по Списку №1;

- наказ №32 від 01.10.2015 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», де затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких надані пільги за шкідливі умови праці. Згідно цього Переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням, посада змінний маркшейдер на підземних роботах відноситься до пільгових посад та до пільгового пенсійного забезпечення по Списку №1;

- карта умов праці, де професія позивача змінний маркшейдер на підземних роботах. Робоче місце має 1 фактор III класу 3 ступеня, 1 фактор III класу 2 ступеня і 3 фактори III класу 1 ступеня шкідливості з тривалістю дії більше 80% робочого часу. Робоче місце змінного маркшейдера на підземних роботах вважається з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, що відповідає Списку №1. Умови і характер праці відносяться до III класу 3 ступеня;

- висновок Державної експертизи праці від 28.12.2011 №15-1307, згідно якого право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 підтверджено головному маркшейдеру, маркшейдеру, гірнику на маркшейдерських роботах.

Суд наголошує на тому, що трудова книжка позивача містить всі записи щодо спірних періодів роботи, атестації робочого місця за списком № 1, а також зазначення про трудову діяльність з повним робочим днем, що дає право на пільгове призначення пенсії у зв`язку зі шкідливими умовам праці.

Більш того, у випадку необхідності дослідити правовий статус роботодавців на час звернення, відповідач не позбавлений можливості згідно закону витребувати додаткову інформацію та провести відповідні звірки.

За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 та у відповідності до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи, що зазначені у його трудовій книжці та підтверджуються наданими уточнюючими довідками та наказами.

Щодо зарахування періоду навчання 01.09.1984 26.04.1989, суд зазначає наступне.

Відповідач вказав, що такий період включено до загального трудового стажу, натомість підстави для його включення до пільгового стажу відсутні.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10.02.1998, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з частиною 4статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, вказана норма передбачає, що вказаний стаж навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

За правилами пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Судом встановлено, що період навчання в Київському будівельному технікумі транспортного будівництва з 01.09.1984 року по 26.04.1989 року за спеціальністю "Маркшейдерська справа", підтверджено копією диплому, а також записами у трудовій книжці позивача.

Отже, позивачем належним чином підтверджено навчання в Київському будівельному технікумі транспортного будівництва з 01.09.1984 року по 26.04.1989 року, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача. Крім того, 08.06.1989 року (після навчання) позивач працевлаштувався за спеціальністю, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, з розрахунку стажу позивача вбачається, що відповідач зарахував період навчання лише до страхового стажу.

Суд дійшов висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження навчання.

Щодо зарахування періоду з 16.06.1998 31.07.2001, суд зазначає наступне.

Ухвалою про витребування доказів від 21.10.2024 р. суд зобов`язав відповідача надати обґрунтований опис періодів страхового стажу 36 років 10 місяців 02 дні та пільгового 03 роки 01 місяць 15 днів (періоди зазначені в спірному рішенні), зарахованих на підставі трудової книжки (з обов`язковим вказанням номеру запису в трудовій книжці щодо кожного періоду) та інших документів, з чітким зазначенням дат та вказівкою в якому еквіваленті його зараховано та в письмовій формі правову позицію та пояснення з наданням відповідних доказів з приводу посилання позивача на те, що до його пільгового стажу по Списку №1 оскаржуваним рішенням (чи іншим рішенням) не зараховано період з 01.09.1984 по 26.04.1989 та з 16.06.1998 по 31.07.2001.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано інформацію та детальний розрахунок періодів страхового стажу 36 років 10 місяців 02 дні та пільгового 03 роки 01 місяць 15 днів.

З наявного розрахунку вбачається, що вказаний період зараховано як пільговий стаж по Списку №1, в оскаржуваному рішенні цей період роботи в переліку періодів, що не зараховані до пільгового стажу по Списку №1 відсутній, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Отже, враховуючи висновки суду щодо безпідставного не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача, суд доходить висновку щодо протиправності прийнятого рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 05.03.2024 р.

Оскільки в спірних правовідносинах права позивача порушені протиправним рішенням відповідача, яке судом скасовується, і відповідачем в даному випадку не було належно обраховано загальний страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, заява позивача про призначення пенсії від 26.02.2024 року вважається не розглянутою по суті.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням визнаного судом спірного періоду роботи та правової позиції, викладеної у даному рішенні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням встановлених обставин у справі, враховуючи, що спір в даному випадку виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд приходить до висновку про необхідність покладення на нього судових витрат у повному обсязі, у сумі 968,96 грн., які слід стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Додатково позивач просить суд встановити судовий контроль у формі надання звіту щодо виконання рішення суду.

Натомість доказів того, що відповідач обов`язково ухилиться від виконання рішення суду, матеріали справи не містять, а тому суд вважає відсутніми на разі підстави для встановлення судового контролю.

Також позивач просить суд звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Згідно ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Натомість пенсія позивачеві ще не призначена, а тому присуджена бути не могла, що виключає правові підстави для застосування ч.1 ст.371 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №35 від 05.03.2024 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26 лютого 2024 року та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу період його роботи з 02.02.1989 по 07.03.1989, з 08.06.1989 по 28.06.1991, з 01.07.1991 по 30.08.1991 та з 02.09.1991 по 05.07.1993 р., та врахувавши правову позицію, викладену у даному рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області ().

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України. задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повний текс рішення суду виготовлений 25.11.2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА