Справа № 642/4773/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 р.Справа № 642/4773/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024, головуючий (суддя І інстанції: Балабай С.С., повний текст складено 11.10.24 року) по справі № 642/4773/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія Б БА № 132484 від 03.08.2024 за ч. 2 ст. 140 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що її притягнуто до відповідальності за функціонування тимчасової споруди (МАФ) для провадження підприємницької діяльності без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України, що є порушенням ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Разом з тим, вважала, що не є суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки не є ані суб`єктом підприємницької діяльності, ані фізичною особою-підприємцем, ані власником юридичної особи, яка здійснює підприємницьку діяльність. Зауважувала, що відповідачем не з`ясовано яке відношення позивач має до тимчасової споруди (МАФ), не зазначено, які саме нормативи щодо обладнання на вулицях місць провадження робіт нею порушено.

Отже, на думку позивача, відповідачем не доведено наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 позов задоволено.

Департамент патрульної поліції (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач здійснювала продаж товарів з торгової точки, що розташована в межах червоної лінії, отже виконувала роботи пов`язані з виробничою діяльністю, а тому мала дотримуватись правил, встановлених чинним законодавством, зокрема, щодо отримання погодження органу Національної поліції на розміщення тимчасової споруди на дорозі.

Звертає увагу, що торгова точка встановлена на дорозі або в межах смуги відведення може створювати перешкоди для належного функціонування дороги, що є порушенням правил її утримання.

Позивач не подала відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.08.2024 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківський області ДПП лейтенантом поліції Ткачиною Є.С. прийнято постанову серії ББА № 132484, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП (а.с. 5).

Згідно постанови, 03.08.2024 о 14:00 у м. Харків, по вул. Новий Побут, 14 гр. ОСОБА_1 допустила функціонування тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності/МАФ без погодження уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушила вимоги ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 25-2, п. 26 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, п. 32.1 «а» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 140 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржила її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 52-3 Закону України "Про дорожній рух" встановлює повноваження Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серед яких, зокрема: погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.

Згідно з п. 32.1 «а» ПДР України з органами Національної поліції узгоджуються: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

За змістом ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 цього Закону будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України.

Тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності на автомобільних дорогах розміщуються відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а у разі їх розміщення у межах смуги відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг - за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» (п. 25-2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджений постановою КМУ від 30.03.1994 №198).

Згідно з ч. 2 ст. 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, склад правопорушення становить порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, зокрема проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП відповідач надав схему до постанови/протоколу по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 132484 від 03.08.2024, відеозапис з бодікамери та акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 03.08.2024 (а.с. 21-23).

Зазначеними доказами підтверджується розміщення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності (торгівельна точка) на проїзній частині автомобільної дороги по АДРЕСА_1 .

При цьому, з відеозапису з бодікамери вбачається, що саме ОСОБА_1 здійснює продаж овочів зі спірної тимчасової споруди, про що остання також повідомляла працівників поліції, проте висловила незгоду лише з необхідністю отримання погодження на розміщення такої споруди на автомобільній дорозі.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, є, в тому числі громадяни, які не є суб`єктами господарської діяльності.

Отже, позивач, як особа, що здійснює продаж у тимчасовій споруді є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП наступає у випадку відсутності відповідного погодження уповноваженого органу Національної поліції, зокрема на проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах.

В свою чергу, доказів проведення ОСОБА_1 будь-яких робіт на автомобільних дорогах відповідачем не надано.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП за функціонування тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності/торговельної точки без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України .

Проте, диспозиція зазначеної норми не передбачає відповідальність особи за розміщення та функціонування тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності у межах смуги відведення автомобільних доріг або "червоних ліній" міських вулиць і доріг без отримання погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Отже, розміщення та функціонування тимчасової споруди торгівельної точки на автомобільних дорогах не може розглядатися як виконання робіт, пов`язаних з виробничою діяльністю на автомобільних дорогах.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, а саме створення перешкод для дорожнього руху внаслідок розміщення на проїжджій частині вулично-шляхової мережі тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності (торгівельної точки).

Відтак, правопорушення, яке зафіксоване працівником поліції в оскаржуваній постанові, а саме допущення позивачем функціонування тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності/торговельної точки без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України не вірно кваліфіковане за ч. 2 ст.140 КУпАП, оскільки така відповідальність передбачена ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Отже, в діях позивача відсутній склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП, а тому судом першої інстанції правомірно скасовано спірну постанову.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 по справі № 642/4773/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій