Справа № 320/2773/23
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м.Київ № 320/2773/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати наказ Адміністрації Держприкордонслужби зід 12.08.2022 №407-АГ про призначення додаткового розслідування нещасного випадку, що призвів до смерті полковника ОСОБА_1 , та наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 02.09.2022 №449/0/81-22-АГ яким затверджено результати додаткового розслідування нещасного випадку, що призвів до смерті полковника ОСОБА_2 .

2. Визнати протиправними та скасувати Акт від 02.09.2022 №35-22 форми Нвс-5, та Акт від 02.09.2022 №35/1-22 форми Нпвс.

3. Визнати протиправним Висновок №4 Комісії з питань призначення одноразової грошової допомоги Адміністрації Держприкордонслужби, що затверджений Головою Державної прикордонної служби України 07.11.2022 генерал-майором ОСОБА_3 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги батькам та членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 ..

4. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю чоловіка в розмірі, визначеному Постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького стаду, поліцейськім та їх сім 'ям під час дії воєнного стану».

Позивач обґрунтовує свої вимоги зазначаючи, що підстав для проведення додаткового розлідуваня не було, вказує на процедурні порушення допущенні відповідачем при призначенні та проведенні додаткового розслідування нещасного випадку, який відбувся зі ОСОБА_1 . Також позивач посилається на п. п. 2, 5 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У відзиві відповідач зазнчає, що наказ про проведення додаткового розслідування є законним посилаючись на Інструкцію про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків в Державній прикордонній службі України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 року № 199. Також відповідач заперечує, щодо протиправності відмови у виплаті одноразової грошової допомоги вказуючи, що службових завдань на час перебування за межами Адміністрації Держприкордонслужби ОСОБА_1 не виконував, а місце постійної дислокації залишив в особистих цілях. Щодо урахування права особи на участь процесі прийняття рішення відповідач вказує, що 14.08.2022 року ОСОБА_4 стало відомо про наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 серпня 2022 №407/0/81-22-АГ про призначення додаткового розслідування нещасного випадку, який стався з полковником ОСОБА_5 . Тобто, з цього часу ОСОБА_4 мала право висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, давати відповідні пояснення, у тому числі викладати у письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку. Однак, свою пропозицію не висловлювала, до матеріалів розслідування документів, що стосуються нещасного випадку не додавала, відповідних пояснень, у тому числі викладених у письмовій формі щодо обставин і причин нещасного випадку не надавала. Твердження відповідача щодо права особи на участь в процесі прийняття рішення в подальшому не спростовувались позивачем.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відсутність будь-яких скарг від осіб, чиї особисті права могли бути порушені, у поєднанні з відсутністю за результатами додаткового розслідування змін у встановлених обставинах та причинах нещаеного випадку, та відсутність інформації про притягнення до відповідальності осіб, нібито винних у неякісному проведенні першого розслідування, та перевищення повноважень в діях посадових осіб Адміністрації Держприкордонслужби свідчить про протиправність наказу про проведення додаткового розслідування та його результати.

Відповідач в запереченнях на відповідь на відзив зазначає, що відповідно до пункту 20 Інструкції у разі надходження скарги на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку Голова Державної прикордонної служби України (керівник територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби) з метою забезпечення об`єктивності розслідування нещасного випадку має право призначити повторне (додаткове) розслідування такого випадку комісією в іншому складі.

Вважає безпідставними доводи представника Позивача, що для призначення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку має бути лише скарга самого військовослужбовця «як вбачається з вищенаведеного, скаргу військовослужбовці мають право подавати лише у випадку порушення їх особистих прав» (а.с.З відповіді на відзив).Зазначає, шо в разі слідування за логікою представника Позивача, то право подати скаргу на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку за фактом загибелі полковника ОСОБА_2 мав лише сам ОСОБА_6 , що є свою чергу неможливим.

Відповідач посилається на ч. 1 ст. 6 СК України відповідно до якої правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно 4.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, на думку відповідача, евакуація ОСОБА_5 членів своєї сім`ї є виконанням ним під час проходження військової служби свого батьківського обов`язку, що не має нічого спільного з виконанням обов`язків військової служби за відсутності поставлених будь-яких службових завдань, що стосуються виконання службових обов`язків (не визначалися) на час перебування ОСОБА_2 за межами Адміністрації Держприкордонслужби.

Щодо заяв відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду та розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Від повідача надійшов відзив в якому окрім заперечень зазначалось про порушення позивачем строку звернення з позовом до суду встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України, згідно з положеннями якої для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, оскільки предметом розгляду даної справи не є вимоги пов`язані з проходженням публічної служби.

Отже, застосвуванню підлягає шестимісячний строк встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, який не було порушено позивачем.

Суд відмовляє в задоволенні заяви про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідачем не доведено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув чоловік ОСОБА_7 , який був офіцером Державної прикордонної служби України полковник ОСОБА_8 та перебував на посаді начальника сектору організації планування та контролю Департаменту охорони державного кордону Адміністрації Держприкордонслужби.

05.03.2022 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №113/0/81-22-АГ «Про проведення розслідування нещасного випадку» призначено розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_5

04.04.2022 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №169/0/81-22-АГ «Про продовження розслідування нещасного випадку» розслідування продовжено.

21.07.2022 затверджені складені комісією акти від 20.07.2022 року.№32-22 від 20.07.2022 за формою Нвс-5 та Нвс-1;

26.07.2022 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №782-ОС полковника ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу в зв`язку зі смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.07.22 рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 по встановленню причинно-наслідкового зв`язку, яке оформлено протоколом №110 встановлено, що поранення, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , одержано в результаті нещасного випадку пов`язане із виконанням обов`язків військової служби.

02.08.2022 року до Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшли заяви батьків, дружини, сина та доньки полковника ОСОБА_2 щодо виплати їм одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і навчальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» разом із документи, передбаченими Інструкцією з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 червня 2022 року №383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 липня 2022 року №741/38077 (далі-Інструкція).

10.08.2022 до Голови Державної прикордонної служби України на розгляд надійшла доповідна записка №33/8161 -22-вн. начальника відділу державного нагляду за охороною праці відповідно до п.23 розділу II Інструкції стосовно призначення додаткового розслідування нещасного випадку, що стався 03.02.22 з полковником ОСОБА_1

12.08.2022 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 серпня 2022 №407/0/81-22-АГ «Про проведення додаткового розслідування нещасного випадку», призначено додаткове розслідування нещасного випадку, що стався з полковником ОСОБА_5

12.08.2022 року комісією з питань призначення одноразової грошової допомоги в Державній прикордонній службі України, на підставі пункту 6 та абзацу 2 пункту 7 Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №383 продовжено строк розгляду документів батьків, дружини, сина та доньки полковника ОСОБА_2 у зв`язку з проведення додаткового розслідування.

12.08.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України листом за №11-06423-10111 (додано до позовної заяви) ОСОБА_4 повідомлено про призначення наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12 серпня 2022 №407/0/81 -22-АГ додаткового розслідування нещасного випадку, який стався з полковником ОСОБА_5 , а також про продовження строку на розгляд документів щодо призначення одноразової грошової допомоги.

14.08.2022 року ОСОБА_4 отримала даний лист Адміністрації Держприкордонслужби від 12.08.2022 року за №11-06423-10111, що підтверджується інформацією з сайту «Укрпошта» за зазначеним штрих кодом на конверті за № 040, який доданий до позову.

При проведенні додатковго розслідування з додаткових пояснень директора Департаменту охорони державного кордону Адміністрації Держприкордонслужби генерал-майора ОСОБА_9 встановила, що Голова Державної прикордонної служби України під час шикування особового складу Адміністрації Держприкордонслужби, яке відбулося 25 лютого 2022 року уповноважив його здійснювати управління особовим складом в Адміністрації Держприкордонслужби. Зокрема до його повноважень входило надавати дозвіл на вихід особового складу з будівлі Адміністрації Держприкордонслужби та контроль за їх поверненням. Це завдання ним було доручено полковнику ОСОБА_10 , який і видавав перепустки. Полковник ОСОБА_6 підпорядковувався безпосередньо йому. Також в поясненнях зазначено, що він надав дозвіл ОСОБА_10 на виїзд 03.03.2022 року за межі Адміністрації Держприкордонслужби, щоб забрати автомобіль та евакуювати сім`ю з м. Ірпінь, після чого отримав встановленим порядком перепустку на вихід з Адміністрації Держприкордонслужби. Будь-які службові завдання на час його перебування за межами Адміністрації Держприкордонслужби, що стосується виконання службових обов`язків він не визначав.

З пояснень полковника ОСОБА_11 з`ясовано, що були обмеження щодо виходу військовослужбовців у місто з особистих потреб. Вихід у місто здійснювався при наявності записки про звільнення, яка отримувалась у секторі організації планування та контролю Департаменту охорони державного кордону та по поверненню зі звільнення здавалась військовослужбовцям, які несли службу на контрольно-пропускному пункті №1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В поясненнях полковника ОСОБА_12 зазначено, що на одній з службових нарад оперативного штабу було доведено, що вихід особового складу з Адміністрації Держприкордонслужби для вирішення особистих питань дозволяється не більше 30% підрозділу за відпаовідними довідками про звільнення.

Тобто, обов`язки ОСОБА_2 , які були покладені на нього директором Департаменту охорони державного кордону Адміністрації Держприкордонслужби генерал-майором Леонідом БАРАНОМ полягали в наданні перепусток особовому складу за дозволом на вихід з будівлі Адміністрації Держприкордонслужби та контроль за поверненням особового складу, будь-яких службових завдань на час перебування ОСОБА_2 за межами Адміністрації Держприкордонслужби, що стосується виконання службових обов`язків йому не визначалися.

02.09.2022 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №449/0/81-22-АГ акти від 20.07.22 №32-22 за формою Нвс-5 та Нвс-1 скасовано та затверджено акти від 02.09.22 № 35-22 і 35/1-22 за формою Нвс-5 та НПвс, оскільки комісія, яка провела додаткове розслідування нещасного випадку та прийшла до висновку, що смерть сталась не під час виконання обов`язків військової служби.

05.09.22 Адміністрацією Державної прикордонної служби України разом із супровідним листом від 05.09.2022 року за №48-27269/0/6-22-вих (додано до позовної заяви) дані акти надіслані ОСОБА_4 .

07.09.2022 року ОСОБА_4 отримала зазначені акти разом із листом від 05.09.2022 року за №48-27269/0/6-22-вих (додано до позовної заяви), що підтверджується інформацією з сайту «Укрпошта» за зазначеним штрих кодом на конверті за № 105, який доданий до позову.

20.09-2022 рішенням Центральної військової комісії Державної прикордонної служби Украіки по встановленню причинно-наслідкового зв`язку, яке оформлено протоколом №163, скасовано постанову ЦВЛК ДПСУ України від 28 липня 2022 №110.

04.10.2022 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №1081-ОС внесені зміни до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01 серпня 2022 №809-ОС щодо виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу в зв`язку зі смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.11.2022 року затверджено рішення у формі висновку №4 комісії з питань призначення одноразової грошової допомоги про відмову в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн. батькам та членам сім`ї загиблого ОСОБА_2

18.11.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України разом із супровідним листом за №11/С-6423-16135 (додано до позовної заяви) рішення у формі висновку №4 надіслано ОСОБА_4 .

Правова позиція суду.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 року № 199 затверджено Інструкцію (далі - Інструкція) про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків в Державній прикордонній службі України.

Згідно з п. 1 розділу "Загальні положення" Інструкції ця Інструкція визначає порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Адміністрації Державної прикордонної служби України, її територіальних органів, органів охорони державного кордону, Морської охорони, підрозділів спеціального призначення, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів та підрозділів забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Відповідно до п. 3 Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця.

У paзi якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться.

Абзацом 2 пункт 3 Інструкції доповнено згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 693 від 22.08.2023.

Пунктом 11 Розділу ІІ "Розслідування нещасних випадків" Інструкції визначено, що строк розслідування не може перевищувати десяти календарних днів, а у разі групового нещасного випадку - п`ятнадцяти календарних днів. Строк розслідування випадку смерті військовослужбовця не може перевищувати тридцяти календарних днів.

У разі проведення лабораторних досліджень, експертизи, випробувань тощо, а також отримання рішень органів досудового розслідування, органів (посадових осіб), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, та суду, необхідних для встановлення обставин і причин нещасного випадку, строк розслідування може бути продовжено керівником органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, за письмовим погодженням з вищим органом Держприкордонслужби на строк, необхідний для отримання таких висновків та рішень, про що керівник органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, видає наказ.

У разі якщо комісію призначено наказом Адміністрації Держприкордонслужби, строк розслідування продовжується наказом Адміністрації Держприкордонслужби.

Згідно з п. п. 20, 21 Інструкції У разі надходження скарги на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку Голова Державної прикордонної служби України (керівник територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби) з метою забезпечення об`єктивності розслідування нещасного випадку має право призначити повторне (додаткове) розслідування такого випадку комісією в іншому складі.

За результатами повторного (додаткового) розслідування комісія зобов`язана скласти висновок про наявність або відсутність підстав для скасування актів попередньої комісії. Такий висновок, підписаний головою і всіма членами комісії, подається на затвердження особі, що призначила повторне (додаткове) розслідування.

Позивачка вказує не процедурні рішення допущені відповідачем під час призначення та проведення додаткового розслідування, однак при цьому не зазначає про вплив порушень на зміст оскаржуваного висновку та можливість прийняття іншого рішення, ніж оскаржуване.

Не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що навіть за умови порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, а також інших процедурних питань, які не були дотримані відповідачем під час прийняття оскаржуваного наказу та висновку, не може потягнути за собою безумовне скасування оскаржуваних наказів та висновку.

Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №826/9858/18, від 18 січня 2023 року у справі № 826/10888/18.

Суд не погоджується з твердженнями позивача щодо визначення суб`єкту подання скарги, оскільки п. 20 Інсрукції не визначено коло осіб, які мають право подавати скарги на результати розслідування.

Натомість п. 20 інструкції визначено право Голови Державної прикордонної служби України (керівник територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби) з метою забезпечення об`єктивності розслідування нещасного випадку має призначити повторне (додаткове) розслідування такого випадку комісією в іншому складі.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 12.08.2022 №407-АГ про призначення додаткового розслідування нещасного випадку, що призвів до смерті полковника ОСОБА_1 , наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 02.09.2022 №449/0/81-22-АГ яким затверджено результати додаткового розслідування нещасного випадку, що призвів до смерті полковника ОСОБА_2 , Акт від 02.09.2022 №35-22 форми Нвс-5, та Акт від 02.09.2022 №35/1-22 форми Нпвс.

Щодо висновку висновок №4 Комісії з питань призначення одноразової грошової допомоги Адміністрації Держприкордонслужби, що затверджений Головою Державної прикордонної служби України 07.11.2022.

Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 1 чт. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі- Постанова).

Постанову прийнято на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, статті 9-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану.

Таким чином, дана поставнова має на меті врегулювати питання умов виплат військовослужбовцям та членам їх сімей під час дії воєнного стану.

Згідно з п. 2 Постанови 168 особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Таким чином, для одноразова грошова допомога відповідно до Постанови 168 розмірі 15 млн. грн виплачується при наявності одночасно настпуних обставин:

1) військовослужбовець загинув у період воєнного стану

2) під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.

З встановлених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 загинув у період воєнного стану. Проте на момент смерті ОСОБА_1 відбув з постійного місця дислокації з особистою метою (а саме рятування сім`ї), службових обов`язків за межами Адміністраціх Державної прикордонної служби не виконував, забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресіїне здійснював.

З огляду на вищевказані обставини суд погоджується з Висновком № 4 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги батькам та членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 ..

Окрім того, на думку суду, Постанова № 168 має на меті врегулювання застосування п. п. 2, 5 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" в умовах воєнного стану, оскільки в контесті встановлених обставин виплата одноразової грошової допомоги не під час захисту Батьківщини поставила б в нерівне становище осіб без статусу військовослужбовця, які загинули під час евакуації родин та яким не передбачено виплат в аналогічних виплатах.

Також суд погоджується з твердженнями відповідача, що позивач згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому евакуація ОСОБА_5 членів своєї сім`ї є виконанням ним під час проходження військової служби свого батьківського обов`язку, що не має нічого спільного з виконанням обов`язків військової служби за відсутності поставлених будь-яких службових завдань, що стосуються виконання службових обов`язків (не визначалися) на час перебування ОСОБА_2 за межами Адміністрації Держприкордонслужби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.