Справа № 580/7788/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року справа № 580/7788/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 03.07.2024;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у липні 2024 року звернувся до відповідача із заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки має дружину ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Заява була направлена засобами поштового зв`язку та вручена відповідачу 05.07.2024. Однак, відповідач не прийняв жодного рішення щодо розгляду заяви позивача, чим порушив вимоги Порядку від 16.05.2024 № 560. Тому, за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Відповідач проти позову заперечив. 10.09.2024 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 08.07.2024 до голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла заява ОСОБА_1 про надання відстрочки. ІНФОРМАЦІЯ_3 08.07.2024 заяву позивача щодо надання відстрочки було зареєстровано та передано комісії для прийняття рішення. Після прийняття рішення комісією у формі протоколу ІНФОРМАЦІЯ_3 оформляється довідка або повідомлення. Вказує, що відповідач не наділений повноваженнями на прийняття рішень з приводу відстрочки військовозобов`язаних під час дії воєнного стану. Відповідно до Постанови КМУ від 16.05.2024 № 560 відповідач здійснює лише функцію повідомлення про рішення прийняте Комісією з надання відстрочок та оформлення довідки чи повідомлення згідно прийнятого рішення. Вважає, що оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймає рішення щодо надання відстрочки, тому не є належним відповідачем, а належним відповідачем повинна бути Комісія з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. З указаних підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 12.08.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Дружина позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА № 541207 від 11.04.20017.

У липні 2024 року позивач звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 через засоби поштового зв`язку із заявою від 03.07.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки має дружину з числа осіб з інвалідністю II групи.

Відповідно до трекінгу Укрпошти відповідач 05.07.2024 отримав заяву позивача від 03.07.2024 (№ рекомендованого листа 392).

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач не надав йому жодного рішення за результатом розгляду поданої ним заяви та не повідомив про результати її розгляду.

Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому, за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України.

Поряд з цим, статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Тобто, саме під час мобілізації військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу, зокрема, чоловіки, які мають дружину з числа осіб з інвалідністю II групи.

Як встановив суд, позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.07.2024, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в зв`язку з тим, що має дружину ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю II групи.

Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач не надав йому рішення за результатом розгляду поданої ним заяви та не повідомив про результати її розгляду.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що 08.07.2024 до голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла заява позивача про надання відстрочки. Того ж дня ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву було зареєстровано та передано комісії для прийняття рішення. При цьому, відповідач не надав суду ухвалене комісією рішення про надання або відмову у наданні позивачу відстрочки, оформлене протоколом, у разі його прийняття. Натомість відповідач стверджує, що є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем повинна бути Комісія з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надаючи правову оцінку вказаним підставам щодо розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 16.05.2024 № 560, яка набрала чинності 18.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі Порядок № 560).

Цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

У цьому Порядку у розділі «Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення» чітко передбачено алгоритм дій районного ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Так, п. 56 Порядок № 560 передбачає, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до п. 57 зазначеного Порядку для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

П. 58 Порядку № 560 визначає, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (п. 59 Порядку № 560).

П. 60 Порядку № 560 визначає, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.

Також відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Згідно з п. 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Відповідно до п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що оскільки відповідач є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, саме на нього покладено обов`язок щодо прийняття рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.

При відповідачі відповідно до вказаної вище норми законодавства має бути створена відповідна комісія. Однак статус її як окремого державного органу чинними нормативно-правовими актами не передбачено. Тому відповідальним за організацію її діяльності є відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Доводи відповідача про те, що він є неналежним відповідачем, оскільки не приймає рішення щодо надання відстрочок, а Комісія з надання відстрочок не є його структурним підрозділом та є самостійною у прийнятті рішень, суд вважає необґрунтованими, адже Комісія створена при відповідачу та не має статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7);

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9).

Таким чином, суд вважає, що Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, утворена при ІНФОРМАЦІЯ_3 не є суб`єктом владних повноважень в розуміння вимог КАС України, а є колегіальний органом, тому не може виступати самостійним відповідачем у цій справі.

У заявлених спірних правовідносинах відповідачем не доведено прийняття на заяву позивача рішення за формою додатку 6 або 7 Порядку № 560. Тобто, не підтверджено розгляду заяви та повідомлення про результати її розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав вказану вище заяву позивача та передав Комісії для прийняття рішення, що не заперечується відповідачем. Однак, за результатами її розгляду не було прийнято жодного рішення, як акта владно-розпорядчого характеру, відповідно позивачу не була оформлена відстрочка від призову під час мобілізації або не надано обґрунтованої відмови в її наданні.

Роз`яснення відповідача про те, що він не приймає відповідних рішень, не узгоджуються зі вказаними вище передбаченими законом підставами та способом дій такого суб`єкта владних повноважень щодо обов`язку винести акт владно-управлінського характеру (рішення) та повідомити позивача про результати розгляду заяви.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду вказаної заяви позивача.

Для належного відновлення порушеного права суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 03.07.2024 та зобов`язати відповідача розглянути таку заяву позивача.

Щодо позовної вимоги про прийняття рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації суд зазначає, що оскільки не доведено будь-яким доказом вчинення відповідачем у встановленому законом порядку дій щодо розгляду заяви, суд вважає передчасною позовну вимогу зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн, отже на відповідача покладаються судові витрати у сумі 605,60 грн (розрахунок: 1211,20/2).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.07.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 03.07.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО