Справа № 200/7693/24
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року Справа№200/7693/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення суми індексації,

УСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 без застосуванням абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078;

стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078 у розмірі 175 162,90 грн.

Позов мотивовано таким.

ОСОБА_1 з 19.02.2015 по 10.10.2024 проходив військову службу на посадах Управління військових сполучень на Донецькій залізниці та перебував на грошовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_3 . У період проходження військової служби позивачу не у повному обсязі виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Адвокат позивача 24.10.2024 звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо надання інформації про виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.

Відповідач у відповідь на вказаний адвокатський запит листом від 28.102024 09/02/1060 повідомив, що індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач, вважаючи такі дії протиправними, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 05.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де викладено заперечення проти доводів позивача та прохання у позові відмовити.

У відзиві відповідачем наведено положення чинного законодавства, посилання на постанови Верховного Суду.

Водночас суд, уважно проаналізувавши, доводи вказаного відзиву, не встановив посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 на фактичні обставини справи, які дали б змогу суду встановити відповідність посилань відповідача на положення законодавства України та релевантність постанов Верховного Суду.

У відзиві не міститься доводів, із посиланням на конкретні докази, які б спростовували твердження позивача щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення у повному розмірі, зокрема й з урахуванням абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078.

Наведене є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 162 КАС України.

У зв`язку із вичерпанням строку на надання заяв по суті справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_3 від 03.06.2015.

Відомості витягу з послужного списку особової справи підполковника ОСОБА_1 свідчать, що протягом періоду з 19.02.2015 по 10.10.2024 позивач перебував на військовій службі та займав посади в Управлінні військових сполучень на Донецькій залізниці.

10 жовтня 2024 року наказом № 197 звільнений у відставку за пп. «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з виключенням з військового обліку.

24 жовтня 2024 року адвокат Берестень В. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із адвокатським запитом № 10/2024-40 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за змістом якого просив повідомити чи проводилась у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 розрахунок та виплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абз. 4-6 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07.07.2003 № 1078, та у якому розмірі.

Також 24 жовтня 2024 року адвокат Берестень В. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із адвокатським запитом № 10/2024-41 до начальника Управління військових сполучень на Донецькій залізниці за змістом якого просив повідомити чи проводилась у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 розрахунок та виплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абз. 4-6 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07.07.2003 № 1078, та у якому розмірі.

Листом від 28.10.2024 № 09/02/1060 у відповідь на адвокатський запит № 10/2024-40 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив таке.

Поточна індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 нарахована з грудня 2018 року.

Нарахування індексації припинено 01.01.2023 у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ.

Щодо індексації-різниці.

ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад до 01.03.2018 у розмірі 1 310,00 грн., а з 01.03.2018 6 770,00 грн.

Грошове забезпечення до березня 2018 року складало 4 815,50 грн., а з 01.03.2018 15 189,5 грн. Сума підвищення грошового забезпечення склала 10 374,00 грн., що перевищує суму індексації у березні 2018 року по базовому місяцю січень 2008 року 4 463,15 грн.

З наявної у матеріалах справи архівної відомості про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення судом установлено таке (з урахуванням того, що військовослужбовцям грошове забезпечення виплачується за минулий місяць у поточному, та, ураховуючи виключно постійні складові грошового забезпечення).

Березень 2018 року:

посадовий оклад 1 310,00 грн.;

оклад за військовим званням 130,00 грн.;

надбавка за вислугу років 576,00 грн.;

таємність 196,50 грн.;

премія 5 371,00 грн.;

винагорода за АТО 4 500,00 грн.

надбавка за особливості проходження служби (10 %) 1 008,00 грн.;

щомісячна додаткова винагорода (60 %) 5 154,90 грн.

Разом 18 246,4 грн.

Квітень 2018 року:

посадовий оклад 6 770,00 грн.;

оклад за військовим званням 1410,00 грн.;

надбавка за вислугу років 4090,00 грн.;

таємність 1015,50 грн.;

премія 677,00 грн.;

винагорода за АТО 4 500,00 грн.

надбавка за особливості проходження служби (10 %) 1 227,00 грн.

Разом 19 689,50 грн.

Правова оцінка суду.

Суд враховує, що Верховний Суд наразі сформував правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, викладений у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21, від 19.04.2023 у справі № 380/10594/21 та від 05.02.2024 справа № 360/383/23.

Відповідна практика Верховного Суду є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, релевантні до обставин цієї справи, а саме у постанові від 05.02.2024 справа № 360/383/23, суд касаційної інстанції виснував про таке.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Застосовуючи вказаний підхід, Верховного Суду та ураховуючи, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, то з огляду на правила пунктів 5, 102 Порядку №1078 - березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

За такої умови відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 слідує, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Поряд з цим з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 12.04.2023 року у справі № 420/6982/21.

При цьому, варто зауважити, що вищевказана позиція Верховного Суду не суперечить висновкам, викладеним судом касаційної інстанції у постанові від 09 червня 2022 року в справі №600/524/21-а, оскільки нею не заперечується відсутність в положеннях Порядку № 1078 (в редакції, чинній після 15 грудня 2015 року) такого поняття як «фіксована сума індексації», однак це не виключає того, що абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 передбачають правила нарахування й виплати сум індексації - різниці, що мають щомісячний фіксований характер.

На підставі наведених настанов Верховного Суду для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі №400/3826/21, у цій справі потрібно установити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року);

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078));

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Також суд у цій справі бере до увагу, що згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Також суд, визначаючи постійні складові грошового забезпечення позивача врахував щомісячну додаткову винагороду (60 %) у розмірі 5 154,90 грн., з огляду на ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 520/8887/2020, від 21.11.2019 у справі №640/14402/16-а вказано, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Щодо винагороди за участь в АТО, то в абзаці 5 п. 5 Порядку № 1078 мовиться про те, що у разі підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

До складу грошового забезпечення позивача належать: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. (п. 2 розд. 1 Порядку № 260)

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

Позивач винагороду за участь в АТО отримував постійно з 2016 року та станом на березень 2018 року, отже вважати її складовою грошового доходу разового характеру підстав не має.

Позаяк, суд також констатує, що оскільки позивач отримував вказану винагороду в однаковій сумі за обидва місяці, що беруться для розрахунку індексації-різниці, то впливу на остаточний розрахунок індексації винагорода за участь в АТО не спричиняє.

Отже, судом установлено, що грошове забезпечення за березень 2018 року 18 246,4 грн., за квітень 2018 року: 19 689,50 грн.

Розмір підвищення доходу: 19 689,50 - 18 246,4 = 1443,10 грн.

Сума можливої індексації у березні 1762 * 253,30 : 100 % = 4 463,15

Розрахунок індексації-різниці: 4 463,15 1443,10 = 3 020,05

Ураховуючи усе викладене, позовні вимоги за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 належить задовольнити, визначивши суму «індексації-різниці», що належить до сплати позивачу 3 020,05 щомісячно та у загальній сумі 175 162,90 грн. (3 020,05 * 58 міс.)

Також суд погоджується із доводами позивача, що обраний спосіб захисту відповідає порушеному праву, є ефективним та забезпечує принцип процесуальної економії.

Вимоги про компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, про яку мовиться за текстом позову, суд не розглядає, оскільки відповідні вимоги не заявлено у прохальній частині позову.

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241, 242, 243, 244, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; адреса перебування та листування: АДРЕСА_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078 у розмірі 175 162 (сто сімдесят п`ять тисяч сто шістдесят дві) грн,90 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі 27.11.2024.

Суддя І.В. Буряк