Справа № 380/4604/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 рокусправа № 380/4604/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області (далі відповідача-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 13.02.2024 №45 про відмову позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 за професією складач машинного набору (диплом від 16.05.1987 № 523340) та службу в армії за період з 16.05.1987 по 15.05.1989 (військовий квиток НОМЕР_1 );

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999 у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах (лінотипіст) з оплатою праці по 5 розряду (наказ від 25.05.1989 № 18), період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 в Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 за професією складач машинного набору (диплом від 16.05.1987 № 523340) та службу в Армії за період з 16.05.1987 по 15.05.1989 (військовий квиток НОМЕР_1 ), що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 06.02.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 в Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 за професією складач машинного набору (диплом від 16.05.1987 № 523340 ) та службу в армії за період з 16.05.1987 по 15.05.1989 (військовий квиток НОМЕР_1 ), а також зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999 у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах (лінотипіст) з оплатою праці по 5 розряду (наказ від 25.05.1989 № 18 ) відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно з яким, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв робіт професій посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.02.2024 ОСОБА_1 виповнилось 55 років, у зв`язку із чим 06.02.2024 він звернувся до відповідача-2 із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

13.02.2024 Головне управління ПФУ у Волинській області прийняло рішення №45 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши, що страховий стаж ОСОБА_1 становить - 34 роки 4 місяці 7 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 не підтверджений. Також у спірному рішенні вказано, що до страхового стажу згідно наданих документів не зараховано: період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987, оскільки у дипломі № 523340 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії; період проходження військової служби з 16.05.1987 по 12.05.1989, оскільки відсутня дата заповнення військового квитка НОМЕР_1 .

Свою позицію у рішенні № 45 пенсійний орган також аргументує тим, що до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано жодного періоду роботи, оскільки заявник не надав довідку про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Позивач стверджує, що основним документом, який підтверджує пільговий стаж у період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків 1, 2 є трудова книжка. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

На думку ОСОБА_1 , записи про його роботу в трудовій книжці відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач та підпис уповноваженої особи і відбиток печатки підприємства.

З огляду на викладене, позивач вважає рішення від 13.02.2024 № 45 протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 05.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою від 08.03.2024 до участі у справі в якості другого відповідача залучене Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області.

Відповідач-2 надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що згідно з пунктом 20 Порядку № 637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку.

Так, згідно з наданими позивачем до заяви документами про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (трудова книжка, військовий квиток, диплом), страховий стаж становить - 34 роки 4 місяці 7 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 не підтверджено. До страхового стажу згідно з наданими документами не зараховані: період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987, оскільки в дипломі № НОМЕР_2 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії; період проходження військової служби з 16.05.1987 по 12.05.1989, оскільки відсутня дата заповнення військового квитка НОМЕР_1 .

Також відповідач-2 вказав, що до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано жодного періоду роботи, оскільки позивач не надав довідку про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Отже, на думку Головного управління ПФУ у Львівській області, ОСОБА_1 на день звернення немає необхідного пільгового стажу, а тому рішення від 13.02.2024 № 45 прийняте відповідачем-1, про відмову у призначенні пенсії, із дотриманням норм та вимог чинного законодавства та нормативно правових актів України.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

28.03.2024 позивач надіслав відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів відповідача-2, наведених у відзиві. Зазначає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Відповідно до записів № 1-4 трудової книжки ОСОБА_1 від 25.05.1989 серії НОМЕР_4 , трудова діяльність позивача в межах спірних періодів складається з:

01.09.1986 - навчання у Львівському СПТУ № 58;

16.05.1987 -15.05.1989 служба в Армії;

Жидачівська районна друкарня

15.05.1989 прийнятий на роботу на посаду складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст);

13.10.1999 в зв`язку із скороченням штатів коротити складача на рядковідливних складальних машинах ст. 40 п.1.

06.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 2.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви від 06.02.2024 про призначення пенсії, визначене Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

13.02.2024 Головне управління ПФУ у Волинській області прийняло рішення №45 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи.

У рішенні від 13.02.2024 № 45 відповідач-1 зазначив, що за результатами розгляду документів доданих до заяви страховий стаж становить 34 роки 4 місяця 7 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 не підтверджено.

До страхового стажу не зараховано:

- навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987, оскільки в дипломі № НОМЕР_2 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії;

- період проходження військової служби з 16.05.1987 по 12.05.1989, оскільки відсутня дата заповнення військового квитка НОМЕР_1 .

До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано жодного періоду роботи, оскільки заявник не надав довідку про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Вважаючи рішення від 13.02.2024 № 45 незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд встановив, що 06.02.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком, досяг 55-річного віку.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 та служби в армії за період з 16.05.1987 по 15.05.1989, суд зважає на таке.

Спір між сторонами щодо зарахування періодів з 01.09.1986 по 16.05.1987 та з 16.05.1987 по 15.05.1989 виник у зв`язку із відсутністю підпису голови екзаменаційної комісії в дипломі щодо зарахування періоду навчання та у зв`язку відсутністю дати заповнення військового квитка щодо зарахування періоду служби в армії, відповідно.

Суд встановив, що трудова книжка ОСОБА_1 від 25.05.1989 серії НОМЕР_4 містить списи № 1-2, у яких вказано: 01.09.1986 - навчання у Львівському СПТУ № 58; 16.05.1987 -15.05.1989 служба в Армії.

Разом з тим, відповідачі не заперечують, що на підтвердження вказаних періодів навчання та служби в армії ОСОБА_1 подав копію трудової книжки від 25.05.1989 серії НОМЕР_4 .

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що застосування Порядку № 637 шляхом надання інших документів для підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також якщо містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Так, суд зауважує, що у трудовій книжці позивача від 25.05.1989 серії НОМЕР_4 містить списи № 1-2 вказано:

01.09.1986 - навчання у Львівському СПТУ № 58 (диплом від 16.05.1987 № 523340); 16.05.1987 -15.05.1989 служба в Армії.

При цьому, у записах № 1-2 відсутні будь-які неточності чи виправлення, записи завірені печаткою підприємства та скріплені підписом відповідного керівника місця праці позивача - Жидачівської районної друкарні, де вносились відповідні записи.

Приймаючи рішення від 13.02.2024 № 45, відповідач-1 не досліджував періоди роботи ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки позивача та у спірному рішенні не зазначив обставин щодо відсутності у трудовій книжці необхідних записів або про те, що в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, обмежившись, при цьому, тільки твердженням про відсутність підпису голови екзаменаційної комісії в дипломі щодо зарахування періоду навчання та відсутністю дати заповнення військового квитка щодо зарахування періоду служби в армії, відповідно.

Суд критично оцінює такі твердження відповідача-1, оскільки у такому разі відсутня необхідність врахування підтверджуючих документів (таких як диплом та військовий квиток), у зв`язку із відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, як це передбачено п. 3 Порядку № 637.

Варто зауважити, що ігнорування пенсійним органом записів про спірний період роботи у трудовій книжці позивача є свідченням надмірного формалізму, який, у питанні визначення права особи на призначення пенсії, враховуючи значення вказаного питання для заявника, суд розцінює як прояв недобросовісності, нерозумності та непропорційності.

У свою чергу, обов`язок здійснення записів у трудовій книжці покладений на роботодавця, а не на працівника. Працівник не може відповідати за правильність та повноту ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації підприємства і це не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція виклав Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд наголошує, що відсутність підпису голови екзаменаційної комісії в дипломі щодо періоду навчання та відсутність дати заповнення військового квитка щодо періоду служби в армії, відповідно не є неправильними чи неточними записами про періоди роботи, а відтак наведені у рішенні від 13.02.2024 № 45 підстави для не врахування періодів з 01.09.1986 по 16.05.1987 та з 16.05.1987 по 15.05.1989, не може бути підставою для неврахування даних трудової книжки як основного документа, який визначає стаж роботи позивача.

Недоліків трудової книжки, зокрема, в частині неправильних чи неточних записів за період з 01.09.1986 по 16.05.1987 та з 16.05.1987 по 15.05.1989 ОСОБА_1 відповідач-1, при розгляді заяви від 06.02.2024, не встановив та у спірному рішенні не зазначив.

Отже, підхід відповідача до розгляду заяви ОСОБА_1 в межах зарахування страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 та періоду служби в армії з 16.05.1987 по 15.05.1989 є свідченням надмірного формалізму, який у питанні визначення права особи на призначення пенсії, враховуючи значення вказаного питання для заявника, суд розцінює як прояв недобросовісності, нерозумності та непропорційності.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне скасувати рішення від 13.02.2024 № 45 як таке, що в частині не зарахування страхового стажу позивача періоду з 01.09.1986 по 16.05.1987 та з 16.05.1987 по 15.05.1989, не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності, розумності та пропорційності, з огляду на що є протиправним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 та службу в армії за період з 16.05.1987 по 15.05.1989.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу позивача період роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999 у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст), суд зважає на таке.

Зі спірного рішення від 13.02.2024 № 45 вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 було також і не зарахування позивачу періоду роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999, у зв`язку з ненаданням довідки про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Кабінет Міністрів України, Міністерство праці та соціальної політики України наказом від 18.11.2005 № 383 затвердили Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пункту 2.2 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

До прийняття наведеної вище Інструкції порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, був урегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, за правилами якої усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Отже, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за Списком № 2 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вирішуючи цей спір, суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 та від 10.10.2019 у справі №234/4585/17.

Суд встановив, що згідно із записами № 3-4 трудової книжки ОСОБА_1 від 25.05.1989 серії НОМЕР_4 , позивач працював у Жидачівській районній друкарні, а саме:

15.05.1989 прийнятий на роботу на посаду складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст);

13.10.1999 в зв`язку із скороченням штатів коротити складача на рядковідливних складальних машинах ст. 40 п.1.

Згідно із Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів України від 22.08.1956 № 1173, посада лінотипіста віднесена до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці (п. "а" розділу XXVII Поліграфічне виробництво).

Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці віднесені посада складача на складально - рядковідливних машинах.

Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що робота ОСОБА_1 на посаді складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст) передбачена Списком № 2, чинним у період роботи на цій посаді, й віднесена до посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Однак для зарахування ОСОБА_1 спірного періоду роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999 у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст) позивачу необхідно надати до пенсійного органу документи, які б підтверджували його зайнятість на цих роботах упродовж повного робочого дня і відповідні умови праці.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.09.2021 у справі № 178/611/17 за подібних правовідносин.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у трудовій книжці ОСОБА_1 від 25.05.1989 серії НОМЕР_4 відсутні відомості про його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що унеможливлює підтвердження його пільгового стажу тільки даними трудової книжки.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 10.09.2021 у справі №178/611/17, від 18.05.2021 у справі № 229/2330/17.

Незважаючи на це, позивач не подав до пенсійного органу документів, які б підтверджували його зайнятість у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст) упродовж повного робочого дня.

Таким чином, суд встановив, що відповідач-1 відмовляючи ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового пільгового стажу періоду роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999 у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст) діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про зарахування до пільгового стажу позивача період роботи з 25.05.1989 по 13.10.1999 у Жидачівській районній друкарні на посаді складача на рядковідливних складальних машинах з оплатою по 5 розряд (лінотипіст).

За правилами абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що порушене право позивача належить захистити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.02.2024 № 45 про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Окрім того, суд зауважує, що у справі, що розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління ПФУ у Волинській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.

Тому, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що відмовив позивачу у призначенні пенсії, яким, у цьому випадку, є Головне управління ПФУ у Волинській області.

До такого висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, який, у силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд враховує під час вирішення цього спору.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2024 з урахуванням до страхового стажу період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 та службу в армії за період з 16.05.1987 по 15.05.1989, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.02.2024 № 45 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ) від 06.02.2024, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1986 по 16.05.1987 у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 58 та службу в Армії з 16.05.1987 по 15.05.1989, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 807 (вісімсот сім) грн 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна