Справа № 400/5214/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 р. № 400/5214/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005,
до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
простягнення податкового боргу у сумі 59451,68 грн,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Миколаївській області) до ОСОБА_1 (далі - відповідачка) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 59 451,68 грн. на користь місцевого бюджету Чорноморської ТГ в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб та земельного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість ОСОБА_1 з орендної плати та земельного податку перед бюджетом становить 59451,68 грн. Вказана заборгованість відповідачкою не погашена, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 04.06.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/5214/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) сторін у порядку ст. 262 КАС України.

24.06.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідачка послалася на те, що 10 січня 2024 року вона подала заяву до Чорноморського сільського голови Дмитренка А.А. з проханням звільнити її від сплати податків, в тому числі земельного та на нерухоме майно, оскільки належне їй майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 база відпочинку «Оліандр-1», постраждало від вибухової хвилі, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 15.11.2023 року. Також загальновідомим є той факт, що все узбережжя заміноване, проїзд на Лагерну косу заборонено, база відпочинку не працює з початку повномасштабного вторгнення, тобто з 24 лютого 2022 року і жодних доходів відповідачка не має, а тому неспроможна сплатити податки. Вказала, що про існування податкового боргу відповідачка не знала, жодних письмових вимог не отримувала, що свідчить про відсутність її вини. Виходячи з вимог пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, починаючи з 24.02.2022 і до припинення/скасування правового режиму воєнного стану підстави для виникнення у платника податків податкового боргу в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу відсутні, а такі грошові зобов`язання вважаються не сплаченими.

27.06.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що у відповідності до вимог статті 59 ПК України контролюючим органом була виставлена податкова вимога від 28.09.2023 року № 0-1429, яка була направлена Відповідачу за адресою: АДРЕСА_3 , зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернена за закінченням терміну зберігання 06.11.2023 року. Також зазначив, що відповідачка не подавала до ГУ ДПС у Миколаївській області заяву з усіма підтверджуючими документами про відсутність у неї можливості виконання обов`язків платника податків, передбачених Податковим кодексом України.

Ухвалою від 18.09.2024 року суд у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовив.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до приписів Податкового кодексу України є платником податків.

ГУ ДПС в Миколаївській області сформовано податкове повідомлення-рішення №17632-2411-1423 від 30.12.2022 року, згідно якого визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 16558,08 грн, за період - 2022 рік.

Також, податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення №-1423 від 26.05.2023 року, згідно якого визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 19041,79 грн, за період - 2023 рік.

Окрім того, ГУ ДПС в Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №17594-2411-1423 від 30.12.2022 року, згідно якого визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку у розмірі 11275,90 грн, за період - 2022 рік та податкове повідомлення-рішення №-1423 від 25.05.2023 року, згідно якого визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку у розмірі 12967,28 грн, за період - 2023 рік.

Відповідачкою частково сплачено зобов`язання з земельного податку у сумі 391,37 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу з земельного податку та орендної плати з фізичних осіб у сумі 59451,68 грн., Головне управління ДПС в Миколаївській області звернулося до суду з позовною заявою про його стягнення.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).

Положеннями пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.58.3 ст.58 ПК України).

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення №17632-2411-1423 від 30.12.2022 року, №-1423 від 26.05.2023 року, №17594-2411-1423 від 30.12.2022 року та №-1423 від 25.05.2023 року надіслані відповідачці на її адресу ( АДРЕСА_3 ) та повернулися податковому органу з відміткою поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Суд зауважує, що вказана адреса зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (підпункт70.2.4 пункт 70.2 статті 70 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок № 1204), податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Згідно пункту 4 Розділу ІІІ Порядку № 1204 якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За змістом наведених положень надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 640/8096/19.

Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 04.06.2020 у справі № 826/11455/15 зазначив, що не виконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання.

Як встановлено судом, податковою адресою відповідачки у Державному реєстрі була адреса: АДРЕСА_3 .

Суду не надано жодних доказів повідомлення відповідачкою контролюючого органу про зміну місця проживання.

Вищенаведені податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачці за вказаною адресою, однак були повернуті поштовою службою, тобто за нормами податкового законодавства вважаються врученими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у липні 2024 року звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відповідача від 30.12.2022 року №17632-2411-1423, від 26.05.2023 року №-1423, від 30.12.2022 року №17594-2411-1423, від 25.05.2023 року №-1423 (адміністративна справа №400/6998/24).

Ухвалою від 09.09.2024 року у справі №400/6998/24 Миколаївським окружним адміністративним судом відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення від 30.12.2022 року №17632-2411-1423 на суму 16 558,08 грн. за орендну плату за 2022 рік; податкового повідомлення-рішення від 26.05.2023 року №-1423на суму 19 041,79 грн. за орендну плату за 2023 рік; податкового повідомлення-рішення від 30.12.2022 №17594-2411-1423 на суму 10884,53 грн. за земельний податок за 2022 рік; податкового повідомлення-рішення від 25.05.2023 року №-1423 на суму 12 967,28 грн. за земельний податок за 2023 рік, видані Головним управлінням державної податкової служби у Миколаївській області - залишено без розгляду.

Вказана ухвала відповідачкою не оскаржувалася.

Таким чином, визначені за нею грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.

Оскільки узгоджені грошові зобов`язання не сплачені ОСОБА_1 у встановлений ПК України строк, вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом до боржника застосовувались заходи стягнення, зокрема, на виконання вимог ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено відповідачці податкову вимогу від 28.09.2023 року № 0-1429, яка була надіслана відповідачці на її адресу та повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).

На посилання відповідачки щодо відсутності можливості сплати податкового зобов`язання суд зазначає наступне.

Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків (далі - Порядок), визначених у пп. 69.1 п. 69 Підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженому Наказом Міністерства фінансів від 29.07.2022 № 225 (набрання чинності 06.09.2022) визначено, що до платників податків/податкових агентів, які не можуть виконувати обов`язки, передбачені Податковим кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку. П. 2 Розділу ІІ Порядку встановлено, що підставами неможливості виконання платником податків - фізичною особою, зокрема самозайнятою, податкових обов`язків є: 1) перебування на території населеного пункту, який є податковою адресою такого платника та в якому ведуться воєнні (бойові) дії, який оточено (заблоковано), або тимчасово окуповано збройними формуваннями російської федерації; 2) перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, або у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії; 3) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), захворюванням, одержаними в результаті бойових дій і пов`язаних із ними нещасних випадків або внаслідок ушкоджень, отриманих від насильницьких дій службовців збройних формувань російської федерації у районі бойових дій або тимчасової окупації; 4) призов на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03 березня 2022 № 2105-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03 березня 2022 № 2105-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», або перебування в підрозділах територіальної оборони; 6) втрата/відсутність (смерть, визнання безвісно відсутнім тощо) осіб, на яких відповідно до абзацу другого пункту 179.6 ст. 179 розділу ІМ Кодексу покладається обов`язок щодо заповнення та подання податкової декларації від імені платника податків, що є малолітньою/неповнолітньою або визнаною судом недієздатною особою, якщо такі особи не перебувають на повному утриманні інших осіб або держави; 10) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків. Таку заяву платники податків фізичні особи, у тому числі - самозайняті особи, подають до контролюючого органу та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення.

До Порядку додається також Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, в якому визначено документи, які подаються до контролюючого органу, з підстав передбачених п. 2 Розділу ІІ Порядку.

Відповідачка не подала до ГУ ДПС у Миколаївській області заяву з усіма підтверджуючими документами про відсутність у неї можливості виконання обов`язків платника податків, передбачених Податковим кодексом України.

Матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Сторонами не надано доказів понесення судових витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 59451,68 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 59 451,68 грн. на користь місцевого бюджету Чорноморської ТГ в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб та земельного податку.

3. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко