Справа № 756/5566/24
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/198/24
Справа №756/5566/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовані тим, що 19 квітня 2024 року з за стосунку «Дія» ОСОБА_1 стала відома наступна інформація:

16 квітня 2024 року головним державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевою Р.М. відносно нього, як боржника, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення адміністративного збору в розмірі 238 гривень, на підставі постанови №ЕГА 1196066 від 03.10.2023 року, виданою Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

16 квітня 2024 року головним державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій В.М. відносно нього, як боржника, було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення адміністративного збору в розмірі 34 гривні, на підставі постанови № ЕГА 1196054 від 03.10.2023 року, виданою Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

17 квітня 2024 року головним державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій В.М. відносно нього, як боржника, було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 про стягнення адміністративного збору в розмірі 34 гривні, на підставі постанови № ЕГА 1196054 від 03.10.2023 року, виданою Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

В результаті ознайомлення 24.04.2024 року у державних виконавців з матеріалами вищевказаних виконавчих ОСОБА_1 було отримано копії виконавчих документів, що стали підставою для їх відкриття.

Так, постановою серії ЕГА № 1191117 від 28.09.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 51 гривні на підставі того, що 28.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 він палив тютюнові вироби на зупинці громадського транспорту, чим порушив правило паління в громадських місцях.

Крім того, постановою серії ЕГА №1196054 від 03.10.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..177 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17 гривень на підставі того, що 03.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 він придбав у наглядно знайомого алкогольний напій домашнього виробництва, а саме, самогон для власного вживання.

Крім того, постановою серії ЕГА №1196066 від 03.10.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.178 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 119 гривень на підставі того, що 03.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 він перебував у стані алкогольного сп`яніння, чи своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль.

Всі вищевказані постанови: серії ЕГА №1191117 від 28.09.2023 року, серії ЕГА № 1196054 від 03.10.2023 року та серії ЕГА № 1196066 від 03.10.2023 року складені капітаном поліції Оболонського УП ГУНП в м. Києві Нагорним Олександром Леонідовичем .

Однак, вважає всі вищезазначені постанови, складені капітаном поліції Оболонського УП ГУНП в м. Києві Нагорним О.Л. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення з наступних підстав.

Стосовно постанови серії ЕГА № 1191117 від 28.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

ОСОБА_1 28.09.2023 року близько 00.00-00 годин дійсно перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 , коли повертався з дня народження свого друга, де був зупинений працівниками поліції і за появу в громадському місці у п`яному вигляді був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17 гривень. При цьому, складену працівником поліції постанову серії ЕГА № 1165110 ОСОБА_1 було вручено одразу і на наступний день штраф ним, як відповідальною особою, сплачено. При цьому, він знаходився в розгубленому стані, оскільки раніше працівниками поліції ніколи не затримувався і до будь-якої відповідальності не притягувався.

Оскаржувана ж постанова серії ЕГА № 1191117 від 28.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП працівниками поліції не складалась і ОСОБА_1 не вручалась.

Про це навіть вказує факт різниці у номерах постанов майже у 25000. Якщо б постанова була складена капітаном поліції Нагорним О.Л. в момент затримання ОСОБА_1 28.09.2023 року, її номер був би наближений до номера складеної відносно нього постанови №1165110, яка була складена іншим працівником поліції. Це вказує на те, що оскаржувана постанова була складена капітаном поліції Оболонського УП ГУНП в м. Києві Нагорним О.Л. не в момент затримання ОСОБА_1 , а набагато пізніше, що порушує положення ч.2 ст. 258 КУпАП України і не була вручена ОСОБА_1 , а її зміст не відповідає дійсності.

Стосовно постанови серії ЕГА № 1196054 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 177 КУпАП та постанови серії ЕГА № 1196066 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП.

По-перше, як і попередня постанова серії ЕГА № 1191117 від 28.09.2023 року, місце складення постанов серії ЕГА № 1196054 від 03.10.2023 року та серії ЕГА № 1196066 від 03.10.2023 року - АДРЕСА_1 , час складання відповідно 10.35 годин та 10.49 годин.

Однак, 03.10.2023 року - це будній день (вівторок) і в цей час ОСОБА_1 знаходився за адресою місця свого проживання: АДРЕСА_2 , хворів, але і працював, оскільки займається програмуванням і працює віддалено. Це підтверджується скріншотами його переписки в цей час з іншими працівниками.

По-друге, звертає на себе увагу та обставина, що ці дві постанови, як і попередня складені однією і тією ж посадовою особою відносно одного і того ж правопорушника за однією і тією ж адресою. Складається враження, що місце роботи капітана поліції Нагорного О.Л. - АДРЕСА_1 і він там чатує на гр.. ОСОБА_1 . При тому, що ОСОБА_1 взагалі проживає в іншому районі міста і по АДРЕСА_1 знаходився 28.09.2023 року лише через те, що їхав додому з дня народження приятеля.

По-третє, підписи, які наявні в постановах в графі підпису правопорушника не належать ОСОБА_1 .

По-четверте, різниця в номерах трьох оскаржуваних і складених капітаном поліції Нагорним О.Л. невелика, що вказує на те, що складались вони майже в один період часу, а їх зміст не відповідає дійсності.

Зі змісту постанов вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , палив тютюнові вироби на зупинці громадського транспорту, придбав у наглядного знайомого алкогольний напій домашнього виробництва, а саме самогон для власного вживання та перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль.

Разом з тим, викладені у постановах обставини, не відповідають дійсності, оскільки, 28.09.2023 року ОСОБА_1 не палив на зупинці громадського транспорту, бо не палить і вказана постанова працівником поліції на момент затримання не складалась, а 03.10.2023 року - не купував у незнайомої особи самогон, не вживав його і не перебував в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, оскільки в цей час знаходився вдома, тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Між тим, у оскаржуваних постановах не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні ОСОБА_1 вищевказаних адміністративних правопорушень.

Таким чином, постанова серії ЕГА №1191117 від 28.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, постанова серії ЕГА № 1196054 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 177 КУпАП та постанови серії ЕГА № 1196066 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.178 КУпАП є необґрунтованими, обставини, викладені в них не мали місця і не відповідають дійсності, а тому такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення була передана для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб за наявними у справі матеріалами.

11.10.2024 року представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Степаненко Г.О. на адресу суду подано клопотання про розгляд справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, зазначаючи що вирішення спірних правовідносин має досить важливе значення для позивача, і він бажає надати усні пояснення по суті спору.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 рокуу задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. - відмовлено.

04.11.2024 року представником Головного управління національної поліції, Лаврінець О.О. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про залишення позову без розгляду та відзив проти адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення.

Головне управління Національної поліції у м. Києві заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступних правових підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач оскаржує постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2023 серії ЕГА № 1191117, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови встановлено, що 28.09.2023 за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 27/23 Позивач палив тютюнові вироби на зупинці громадського транспорту, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення Позивачем підтверджується вищевказаною постановою, з якою позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.

В обґрунтування незаконності вищевказаної постанови, Позивач зазначає, що вищевказана постанова у його присутності не виносилась, оскільки порядковий номер постанови значно відрізняється від раніше винесеної постанови серії ЕГА №1165110 за ч.1 ст. 178 КУпАП.

Зазначений факт не може братися судом до уваги, оскільки зазначені постанови винесені у різний час, постанова серії ЕГА № 1191117, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, яка винесена о 11 год. 16 хв. звичайно матиме більший порядковий номер, ніж постанова серії ЕГА № 1165110 за ч.1 ст. 178 КУпАП, яка винесена відносно Позивача раніше, на початку доби 28.09.2023.

Разом з тим, просимо суд звернути увагу, що поліцейські не випливають на присвоєння номерів постанов про адміністративне правопорушення, оскільки вони винесені в електронному варіанті та система самостійно присвоює їй номера, тому це ніяким чином не свідчить про сфабрикованість постанови серії ЕГА № 1191117 за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, винесеної стосовно Позивача.

Також Позивач оскаржує постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1196054, за ст. 177 КУпАП, серії ЕГА № 1196066 за ч. 2 ст. 178 КУпАП та зазначає, що не перебував на місці вчинення правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки там не проживає та алкогольні напої не купував, не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці.

Факт вчинення адміністративних правопорушень Позивачами підтверджуються вищевказаними постановами, з якими позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.

Крім того, просимо суд звернути увагу, що напередодні, 28.09.2023 відносно Позивача була винесена постанова серії ЕГА №1165110 за ч.1 ст. 178 КУпАП, яку позивач не оскаржував та сплатив визначений законодавством штраф. Зазначене вказує про вчинення аналогічного адміністративного правопорушення Позивачем напередодні.

В подальшому - 03.10.2023 Позивача знову було виявлено у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність і громадську мораль, тому відносно нього складено постанову серії ЕГА № 1165110 уже за частиною другою статті 178 КУпАП, оскільки за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, передбачена відповідальність за вищевказаною нормою права.

На виконання вищезазначених вимог законодавства поліцейський ознайомив Позивача зі змістом постанови і вручив останньому копії оскаржуваних постанов.

Враховуючи вищевикладене, інспектором Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції Нагорним О. Л. із належним дотриманням правової процедури згідно до чинного законодавства було винесено постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1191117 від 28 вересня 2023 року, за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, серії ЕГА № 1196054 від 03 жовтня 2023 року за ст. 177 КУпАП, серії ЕГА № 1196066 від 03 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Так, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх необґрунтованих тверджень щодо того, що Позивач не вчиняв адміністративного правопорушення до суду не надано.

Вищевикладене свідчить про те, що доводи Позивача, викладені у позовній заяві є необґрунтованими, надуманими та повністю не відповідають дійсності, так як дані доводи не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Всі доводи позовної заяви зводяться до цитування загальних норм права та не згоди Позивача із накладеним адміністративним стягненням у виді штрафу.

13.11.2024 року представником позивача, адвокатом Степаненко Г.О. подано відповідь на відзив, відповідно до якого з викладеними у відзиві запереченнями не погоджуються і вважають, що вони є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

28 вересня 2023 року інспектором Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції Нагорним Олександром Леонідовичем винесена постанова серії ЕГА № 1191117 від 28 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 51 гривні, а саме за те, що 28.09.2023 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 палив тютюнові вироби на зупинці громадського транспорту.

03.10.2023 року інспектором Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції Нагорним Олександром Леонідовичем винесена постанова серії ЕГА № 1196054 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..177 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 гривень, а саме за те, що 03.10.2023 року о 10 год. 35 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 придбав у наглядно знайомого алкогольний напій домашнього виробництва а саме самогон для власного вживання.

03.10.2023 року інспектором Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції Нагорним Олександром Леонідовичем винесена постанова серії ЕГА № 1196066 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.178 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 119 гривень, а саме за те, що 03.10.2023 року о 10 год. 49 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 придбав у стані алкогольного сп`яніння, чим своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль.

Факт вчинення адміністративних правопорушень Позивачем підтверджується вищевказаними постановами, з якими позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.

З вказаними постановами позивач не згоден, так як вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого частиною 1 статті 175-1, ст..177, ч.2 ст.177 КУпАП.

Окрім цього, суд бере до уваги квитанцію, яка міститься в матеріалах справи про сплату штрафу ОСОБА_1 відповідно до постанови серія ЕГА №1165110 за ч.1 ст.178, поява у п`яному вигляді у громадському місці у розмірі 17 гривень, яка позивачем не оскаржується.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно правовими актами.

Статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Згідно пунктів 1-3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Положеннями ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п.3); здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (п.5); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання .

Положеннями статті 1 КУпАП визначено, що завданням зазначеного Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 2 КУпАП передбачено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком)

визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим

умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень статті 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення як штраф.

Згідно зі статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються зокрема органами Національної поліції (п.5 ч.1 зазначеної статті).

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені вказаним Кодексом до їх відання (ч.2 ст.214 КУпАП).

Згідно із ч.1 ст.222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 175-1, 177, 178 КУпАП розглядають виключно органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками органів і підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція), встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень по забезпеченню безпеки дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Інструкції, розгляд справ про адміністративні

правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно

до статті 222 КУпАП.

Згідно п. 3 розділу ІV Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України (п.4).

Відповідно до змісту п. 5 розділу ІV Інструкції, справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у виключних випадках, згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення та даної Інструкції.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи

засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів у сферах, актом огляду і тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно ч.1 ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується виключно з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі види адміністративних стягнень, як зокрема штраф (п 2 ч. 1 ст. 24 КУпАП).

Штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 27 КУпАП).

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по вказаній справі.

Уповноважена посадова особа органу поліції виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідно до п.8 розділу ІV даної Інструкції.

За наявності технічної можливості постанова по справі про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою із автоматичним присвоєнням їй відповідної серії та номера, із зазначенням відомостей, визначених у додатку 7 до цієї Інструкції, яка інтегрується до електронної картки про адміністративне правопорушення та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв у вигляді стрічки.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить

постанову про накладення адміністративного стягнення (ст.284 КУпАП).

У справі про адміністративне правопорушення посадова особа органу поліції, виносить постанову про накладення адміністративного стягнення (п.11 розділу ІV).

Положеннями частини 1 статті 285 КУпАП визначено, що постанова оголошується

негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи (пункт 15 розділу ІV).

Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника, що є реквізитом вказаного службового документа, який надає документу юридичної сили та свідчить про відповідальність особи за його зміст. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

Щодо твердження позивача про значну різницю в порядкових номерах винесення постанов не може бути прийнята судом.

Також судом встановлено, що 16 квітня 2024 року головним державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій В.М. відносно ОСОБА_1 , як боржника, відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення адміністративного штрафу в розмірі 34 гривні, на підставі постанови № ЕГА 1196054 від 03.10.2023 року, виданою Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

16 квітня 2024 року головним державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевою Р.М. відносно ОСОБА_1 , як боржника, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення адміністративного штрафу в розмірі 238 гривень, на підставі постанови № ЕГА 1196066 від 03.10.2023 року, виданою Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

Постанови не оскаржувались та набрали законної сили 13.10.2023 року.

17 квітня 2024 року головним державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій В.М. відносно ОСОБА_1 , як боржника, відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 про стягнення адміністративного штрафу в розмірі 102 гривні, на підставі постанови № ЕГА 1191117 від 28.09.2023 року, виданою Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 08.10.2023 року.

Позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б обставини викладені ним в позові.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), в тому числі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України № 1404-VІІІ від 02.06.2016 «Про виконавче провадження», що набрав чинності 05.10.2016.

Статтею 1 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктами 2, 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

За правилами частин першої, другої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частини п`ятої статі 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Отже, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваних постанов не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою /рішення від 18 вересня 2015 року у справі «Ушаков та Ушакова проти України» п. 78, заява № 10705/12; рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161, Series А заява №25.

Суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, у тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, щоінспектором Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції Нагорним О. Л. було дотримано вимоги ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, при цьому оскаржувані постанови за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, у тому числі викладено суть вчиненого порушення.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєних адміністративних правопорушень, позивач суду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

Інші доводи сторін, наведені у позові та відзиві до нього, в межах наданих сторонами доказів, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: