Справа № 305/4255/24
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 305/4255/24
Провадження по справі 2-а/305/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Веклюк А.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Савчук Інна Василівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Савчук І.В., звернулися в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № б/н від 03 листопада 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Згідно даної Постанови Позивачу інкримінують порушення вимог ст. 1 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме «громадяни зобов`язані прибути за викликом районного (об`єднаного районного), територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за № 1487 «Про затвердження організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», тобто вчинив адміністративне правопорушення, вчинені особою в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 210 КУпАП, а саме: 03.11.2024 року близько год. хв. працівниками Рахівського районного відділу національної поліції України був доставлений громадянин України ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки облікових даних встановлено, що даний громадянин був прийнятий на облік військовозобов`язаних та оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення військово-облікового документа та встановлення ступеня придатності до військової служби, за повідомленням не з`явився у встановлений термін. Із зазначеною Постановою позивач не згоден, вважає її незаконною з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є військовозобов`язаним перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.03.2019 року. Протягом останніх трьох місяців проходив Військово-лікарську комісію за місцем перебування на військовому обліку, та був повідомлений про обов`язок з`явитися до ТЦК 05.11.2024 року повісткою № 366. Крім того, 03.11.2024 року перебував на екскурсії з навчальною групою в Закарпатській області (навчається у ДПТНЗ «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище» на 1 курсі денного відділення за спеціальністю «Підприємництво та торгівля», рівень освіти - фаховий молодший бакалавр). При зупинці групового автобусу на вимогу працівників поліції пред`явив документи: паспорт, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та Повістку № 366. Однак, працівники Рахівського РВНПУ не зважили на ці документи, сказали, що повістка фальшива, та доставили Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач). Відповідач не взяв до уваги пояснення Позивача та надані ним документи, натомість головний сержант Адміністративного відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 склав протиправний Протокол відносно Позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення: «…нібито Позивач був прийнятий (при цьому дата не зазначена, коли саме) на облік військовозобов`язаних та оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення військово-облікового документа та встановлення ступеня придатності до військової служби, за повідомленням не з`явився у встановлений термін». При цьому жодних доказів вручення під підпис оповіщення про явку Позивача саме в ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомостей про постановку його на облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 надано не було. Натомість, вже в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 ТВО начальника підполковник ОСОБА_2 розглянув «матеріали справи» про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , враховуючи, що останній скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, постановив накласти на нього штраф у сумі 1 700,00 грн. При цьому Позивачеві не надали можливості надавати будь-які пояснення, не взяли до уваги докази, і фактично примусили підписати, погрожуючи за відмову не випустити з приміщення. На вимогу Позивача надати йому Протокол та Постанову, складені відносно нього, йому роздрукували ці документи без номерів та дат, з численними пропусками та помилками! Отже, Відповідачем порушений порядок притягнення до адміністративної відповідальності та права Позивача. Відповідач приписи Закону проігнорував та не врахував, що Позивач перебуває на військовому обліку у Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_7 , мав станом на 03.11.2024 р. повістку про необхідність явки до ТЦК 05.11.2024 р. на 10:00. Незважаючи на це, його притягнули до адміністративної відповідальності та наклали штраф 1700, 00 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.11.2024 року № б/н про притягнення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилися. Натомість через канцелярію суду подали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Проте, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі відповідача, проти позовних вимог заперечив у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з повістки №366, вона видана ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 з метою з`явитися 05.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення персональних даних.

Протоколом б/н про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП без зазначення дати, встановлено, що ОСОБА_1 03.11.2024 року працівниками Рахівського районного відділу національної поліції України був доставлений громадянин України ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки облікових даних встановлено, що даний громадянин був прийнятий на облік військовозобов`язаних та оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення військово-облікового документа та встановлення ступеня придатності до військової служби, за повідомленням не з`явився у встановлений термін, своїми діями порушив вимоги ст. 1 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Постановою б/н за справою про адміністративне правопорушення, за ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 /1448 від 06.06.2024 року ОСОБА_1 взято на військовий облік 29.03.2019 року та призовною комісією Мурованокуриловецького РВК зараховано в запас. Придатність до проходження військової служби обмежено придатний до в/с Протокол №381/106 від 19.06.2023 року.

Вирішуючи позовну заяву ОСОБА_1 суд керується наступними положеннями законодавства.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Як вбачається з вищезазначених протоколу та постанови про адміністративні правопорушення, під час перевірки облікових даних ОСОБА_1 встановлено, що даний громадянин був прийнятий на облік військовозобов`язаних та оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення військово-облікового документа та встановлення ступеня придатності до військової служби, за повідомленням не з`явився у встановлений термін, чим порушив вимоги ст. 1 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що позивач був прийнятий на облік військовозобов`язаних та оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення військово-облікового документа, суду не надано.

Разом з тим, позивач надав суду докази того, що він з 29.03.2019 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-які відмітки у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, які б свідчили б про те, що ОСОБА_1 знімався з обліку відсутні.

Тобто, 06.06.2024 року ОСОБА_1 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 про те, що ОСОБА_1 взято на військовий облік та призовною комісією Мурованокуриловецького РВК зараховано в запас, а також зазначено про придатність до проходження військової служби.

Таким чином, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Крім того, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст. 256 КУпАП).

Суд також зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

В порушення вказаних норм протокол про адміністративне правопорушення б/н та ухвалена на його підставі постанова б/н містить суттєві недоліки. Так, в даному протоколі та постанові не зазначено дату його складання; час вчинення адміністративного правопорушення; дату, коли громадянин був прийнятий на облік та був оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, відсутня можливість встановити початок перебігу строку вчиненого правопорушення.

Таким чином приймаючи до уваги вищевикладене суддя вважає, що визнання ОСОБА_1 винним за даних обставин справи, зокрема істотного порушення вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовного нього суперечитиме ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № б/н про притягнення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Керуючись ст. ст.19,77,159-163 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № б/н про притягнення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканець АДРЕСА_1 .

Представник позивача, ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.