Справа № 480/5284/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2024 року Справа № 480/5284/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/5284/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті, що полягає в не підготовленні у встановлені терміни подання про повернення надміру стягнених коштів з ОСОБА_1 та не наданні для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;
- зобов`язати скласти Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) та подати подання до Державної казначейської служби України у місті Києві про повернення коштів з бюджету, які є надмірно стягнені з ОСОБА_1 на рахунок Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у розмірі 34 000 грн та 34 000 грн за постановою Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення 68 000 грн №АА 00014914 від 21.11.2023 та за постановою Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення 68 000 грн №АА 00014915 від 21.11.2023, що були перераховані до Державної казначейської служби України у Сумській області за платіжною інструкцією №597 від 18.01.2024, за платіжною інструкцією №673 від 22.01.2024 та за №731 від 23.01.2024.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача транспортного засобу марки VOLVO модель FM 42ТВ, номерний знак НОМЕР_1 .
21.11.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, серії АА №00014914 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу - 34 000 грн.
21.11.2023 заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, серії АА №00014915 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу - 34 000 грн.
Позивач вказує про те, що не отримував постанови про адміністративні правопорушення за місцем реєстрації, а тому за постановами штрафи подвоїлися та були направлені Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті постанови на примусове виконання до Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за заявами від 10.01.2024 за №463/3.7/14-24 та №460/3.7/14-24 про стягнення у подвійному розмірі.
24.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області з позовом щодо неналежного відповідача, скасування постанов про адміністративні правопорушення та з клопотанням на поновлення строку. 01.02.2024 Липоводолинським районним судом Сумської області поновлено строк на оскарження винесених постанов про вчинення адміністративних правопорушень, що дає підстави говорити про поважність пропуску строку (оскільки оскарження до суду постанов про вчинення адміністративного правопорушення законом передбачено у 10-й денний строк) сплати штрафів у добровільному порядку у первинних розмірах 34 000 грн.
20.02.2024 Липоводолинський районний суд Сумської області виніс рішення, яким постанови про вчинення адміністративних правопорушень про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено в силі, а отже, позивач наголошує на тому, що протягом 10 днів після винесення рішення судом ОСОБА_1 мав сплатити штрафи за постановами у розмірі 34 000 грн та 34 000 грн, але оскільки ним вже було сплачено штрафи у розмірі 68 000 грн та 68 000 грн на рахунок виконавчої служби у подвійному розмірі, то, на переконання позивача, суми у розмірі 34 000 грн та 34 000 грн мають бути повернені ОСОБА_1 як такі, що стягнені понад міру.
Ухвалою суду від 13.06.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст. 161 КАС України. На виконання вказаної ухвали позивач усунуто недоліки та приведено позовну заяву у відповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 27.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/5284/24.
19.06.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Укртрансбезпеки із заявою про повернення надміру сплачених коштів до бюджету у сумі 68 000,00 грн за постановами від 21.11.2023 серії АА № 00014914 та від 21.11.2023 серії АА № 00014915, посилаючись на те, що він не здогадувався та не знав про складені на нього постанови щодо вчинення адміністративного правопорушення, тому стягнення штрафів у подвійному розмірі у сумі 136 000,00 грн вважає незаконним та необґрунтованим. 05.07.2024 Укртрансбезбека надала відповідь на звернення позивача, роз`яснивши про неможливість підготовки подання про повернення коштів.
За вказаних обставин відповідач вважає, що з урахуванням розгляду заяв позивача від 24.04.2024 та 19.06.2024, Укртрансбезпекою не було допущено протиправної бездіяльності по відношенню до позивача, у зв`язку з чим твердження останнього про протиправну бездіяльність Укртрансбезпеки у спірних правовідносинах є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на задоволенні позовних вимог. Зокрема, вказує, що ОСОБА_1 було дотримано всіх вимог законодавства та, як повідомляє Укртрансбезпека про обов`язкову послідовність, то така обов`язковість відсутня, лише мають зазначатися обов`язкова інформація, яка і наявна в таких заявах до Укртрансбезпеки від ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача транспортного засобу марки VOLVO модель FM 42ТВ, номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до нотаріально посвідченого договору оренди автотранспортного засобу від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 надав ТОВ «ОСК», від імені якого діє ОСОБА_2 , в тимчасове користування автомобіль VOLVO, НОМЕР_2 , 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , на строк із 1 лютого 2023 року по 1 лютого 2024 року. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчуком С.П.
21 листопада 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, серії АА №00014914 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу - 34 000 грн.
21 листопада 2023 року заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, серії АА №00014915 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу - 34 000 грн.
ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає про те, що не отримував постанови про адміністративні правопорушення за місцем реєстрації, а тому за постановами штрафи подвоїлися та були направлені Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті постанови на примусове виконання до Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за заявами від 10.01.2024 за №463/3.7/14-24 та №460/3.7/14-24 про стягнення у подвійному розмірі.
Виконавче провадження за постановою №АА 00014914 та за постановою №АА00014915 було відкрито 16.01.2024 №73845492 та №73845319 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 68 000 грн та 68 000 грн. Від виконавчої служби ОСОБА_1 дізнався про винесені постанови про накладення на нього штрафів та відразу ж сплатив подвійні штрафи в добровільно наданий законом строк на рахунок виконавчої служби.
Виконавче провадження за постановою №АА 00014914 було закінчене 23.01.2024 на підставі сплати, згідно платіжної інструкції №597 від 18.01.2024, а виконавче провадження за постановою №АА 00014915 було закінчене 24.01.2024 на підставі сплати, згідно платіжної інструкції №673 від 22.01.2024 та платіжної інструкції №731 від 23.01.2024.
24.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області з позовами щодо неналежного відповідача, скасування постанов про адміністративні правопорушення та з клопотанням про поновлення строку. 01.02.2024 Липоводолинським районним судом Сумської області поновлено строк на оскарження винесених постанов про вчинення адміністративних правопорушень.
Так, рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 15.02.2024 залишено постанову про адміністративне правопорушення від 21.11.2023 серії АА №00014915 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП без змін, а позовну заяву - без задоволення.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 20.02.2024 постанову №АА 00014914 від 21.11.2023 про вчинення адміністративного правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено в силі.

У подальшому ОСОБА_1 надіслав заяву до Укртрансбезпеки від 23.03.2024 про створення подання Укртрансбезпекою до Державної казначейської служби України з обґрунтуванням про наявні підстави для вирішення питання про повернення з бюджету коштів, які утримуються там без достатньої правової підстави, які були стягнені з нього у подвійному розмірі.

За результатами розгляду заяви (вх. від 04.04.2024 №15018/0/7-24) було встановлено, що вона не відповідає обов`язковій послідовності зазначення інформації та в ній в неповному обсязі зазначені необхідні реквізити відповідно до Порядку, крім того до заяви не додано оригіналу або копії платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Про це було повідомлено позивачу у відповіді Укртрансбезпеки від 24.04.2024 №5417/9.3/15-24 ( а.с.105-109).

19.06.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Укртрансбезпеки з заявою про повернення надміру сплачених коштів до бюджету у сумі 68 000,00 грн за постановами від 21.11.2023 серії АА № 00014914 та від 21.11.2023 серії АА № 00014915, посилаючись на те, що він не здогадувався та не знав про складені на нього постанови щодо вчинення адміністративного правопорушення, тому стягнення штрафів у подвійному розмірі у сумі 136 000,00 грн вважає незаконним та необґрунтованим.

05.07.2024 Укртрансбезбека надала відповідь на звернення позивача, у якій надані роз`яснення щодо неможливості підготовки подання про повернення коштів (а.с.110-114).

Відтак, позивач вважає, що відповідачем вчинена протиправна бездіяльність щодо повернення грошових коштів, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2 , частинами другою і третьою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, 3 за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) внесені відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 01.10.2021 за №1286/36908 визначено, що постанова, яку винесла уповноважена посадова особа, друкується з використанням засобів системи та протягом трьох робочих днів з дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до статті 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 , набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в їх отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. У разі невручення постанови адресату за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів або Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, днем отримання адміністративної постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до Державної служби України з безпеки на транспорті.

З матеріалів, наданих відповідачем на вимогу суду, вбачається, що постанови були повернуті до Укртрансбезпеки 02.12.2023 з позначкою про не вручення, про що свідчить повідомлення АТ «Укрпошта», і відповідно, постанови набрали законної сили в день їх повернення відправнику (а.с.160).

Відповідно до статті 300-2 КУпАП у разі сплати особами, зазначеними у статті 143 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена згідно статті 289 КУпАП протягом десяти днів з дня набрання законної сили.

Отже, за змістом статей 300-2 та 289 КУпАП, перебіг строків на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пов`язано з моментом набрання нею законної сили та з цього моменту у порушника виникає право протягом 10 днів на сплату штрафу або оскарження постанови, а у суб`єкта владних повноважень виникає право протягом 30 днів на її примусове виконання.

З урахуванням того, що у 10-денний термін з дня набрання законної сили постановами, ОСОБА_1 не було сплачено штраф та не подано оскарження до суду, 10.01.2024 Укртрансбезпекою направлено постанови від 21.11.2023 серії АА № 00014914 та від 21.11.2023 серії АА № 00014915 для примусового виконання до Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у порядок та строки, визначені чинним законодавством України.

Згідно з частиною другою статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

18.01.2024 від Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до бюджету надійшли кошти у розмірі 68 000,00 грн на виконання постанови від 21.11.2023 серії АА № 00014914, про що свідчать надані виписки Державною казначейською службою України про зарахування коштів до бюджету.

22.01.2024 та 23.01.2024 від Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до бюджету надійшли кошти у розмірі 68 000,00 грн на виконання постанови від 21.11.2023 серії АА № 00014915, про що свідчать надані виписки Державною казначейською службою України про зарахування коштів до бюджету.

24.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області із позовними заявами щодо визнання протиправними та скасуванню постанов поза межами строку, визначеного статтею 289 КУпАП.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_1 до суду, постанови, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, набули подвійного розміру штрафу у сумі 136 000,00 грн та були виконані фактично і в повному обсязі, а тому у відповідача не виникає обов`язку подати подання до Державної казначейської служби України у місті Києві про повернення коштів з бюджету позивачеві як надмірно сплачених.

Суд також зауважує, що момент набрання постановами законної сили та можливість у порушника на сплату штрафу протягом 10 днів у неподвійному розмірі визначається положеннями статей 300-2 та 289 КУпАП, а не пов`язується, як помилково вважає позивач, із набранням законної сили рішеннями Липоводолинського районного суду Сумської області, прийнятими за результатами оскарження постанов від 21.11.2023 серії АА № 00014915 та серії АА № 00014914. При цьому оскарження позивачем вказаних постанов до суду відбулося вже після сплати останнім штрафів у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо посилання позивача на те, що він не отримував постанови про адміністративні правопорушення за місцем реєстрації, а тому за постановами штрафи подвоїлися та були направлені Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті постанови на примусове виконання і штрафи сплачені ним у подвійному розмірі безпідставно, суд зазначає наступне.

Згідно даних, які надійшли 21.11.2023 з Єдиного державного реєстру транспортних засобів до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані в автоматичному режимі, постанови були надіслані національним оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою: вул. Вільшана, 86, с. Русанівка, Липоводолинський р-н., Сумська обл., 42545.

Відповідно до пункту 33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних 4 номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Виходячи з вищенаведеного, при зміні місця проживання, ОСОБА_1 , необхідно було звернутися із заявою до територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо зміни місця проживання позивача та подання ним відповідної заяви до територіального сервісного центру про внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин, з боку Державної служби України з безпеки на транспорті витримані всі вимоги чинного законодавства України щодо повідомлення ОСОБА_1 про винесені постанови.

Суд також зауважує, що з урахуванням розгляду заяв позивача від 04.04.2024 та 19.06.2024, Укртрансбезпекою не було допущено протиправної бездіяльності по відношенню до позивача, у зв`язку з чим твердження позивача про протиправну бездіяльність Укртрансбезпеки у спірних правовідносинах є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалюючи це судове рішення, суд також керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Так, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька