Справа № 240/35863/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог

27 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/35863/23

категорія 112030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у направленні її заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги на доопрацювання та не надання на день звернення до суду жодних відомостей про відмову або призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 передбачену Пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року як члена сім`ї (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, що полягає у питанні включення її до кола осіб, що мають право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 передбачену Пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року як члена сім`ї (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу) військовослужбовця, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини;

- визнати їй членом сім`ї (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), що відноситься до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу на підставі Пункту 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року як члену сім`ї (жінці, що проживала разом із чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини.

На обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що є цивільною дружиною ОСОБА_2 та проживала з ним однією родиною без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, мала спільний бюджет та взаємні права та обов`язки. Через повномасштабне вторгнення російської федерації, ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Позивач вказує, що станом на день призову ОСОБА_2 на військову службу, термін їх спільного проживання однією сім`єю, як чоловік і дружина, складав більше 5-ти років. З огляду на вказане, ОСОБА_1 вважає, що вона, як член сім`ї (жінка, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168. Відтак, з метою отримання документів, необхідних для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 у квітні 2022 року звернулась до Романівського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 22.06.2022 у справі №290/289/22, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 29.11.2023, встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу. Отримавши постанову Житомирського апеляційного суду від 29.11.2023 у справі №290/289/22, ОСОБА_1 звернулась до ТЦК СП із відповідною заявою та пакетом документів для призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 . Однак, листами Департаменту соціального забезпечення Міністерства борони України за № 6145/1 від 10.02.2023 та №Т-11155/1 від 15.03.2023 її було повідомлено, що Міністерством оборони України подано касаційну скаргу на судові рішення по справі №290/289/22, а відтак, рішення за результатами розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги буде прийнято після розгляду цієї скарги та надходження на адресу Міністерства оборони України відповідного рішення Верховного Суду. В подальшому, на її адресу надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.03.2023 а вих. №2056, у якому було зазначено, що її заява про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум з пакетом документів повторно направлена до ІНФОРМАЦІЯ_4 на розгляд комісії і прийняття відповідного рішення. В свою чергу, 22.03.2023 Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду виніс постанову у справі №290/289/22, якою закрив провадження у вказаній цивільній справі, роз`яснивши при цьому, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має бути розглянутий в адміністративному судочинстві. Після цього, Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України листом від 02.05.2023 № Т-22341/1 повідомив її про прийняту Верховним Судом постанову від 22.03.2023 у справі та роз`яснив, що справи щодо призначення та виплат одноразової грошової допомоги, в тому числі у випадку, коли сторони заперечують факт, що має юридичне значення, розглядаються судами в загальному позовному провадженні розглядається судами у загальному позовному провадженні. З огляду на вказані обставини ОСОБА_1 вважає, що Міністерство оборони України протиправно направило її документи на доопрацювання і не розглянуло питання про призначення та виплату її одноразової грошової допомоги, оскільки жодного рішення за результатами розгляду її заяви так і не було прийнято. У зв`язку із чим вона звернулась з даним позовом до суду.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

За визначенням, наведеним в пункті 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами суд встановив, що однією із заявлених ОСОБА_1 в даному позові вимог, є вимога про визнання їй членом сім`ї (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), що відноситься до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 .

Вказана вимога вимога по суті є вимогою про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу.

Суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною другою статті 315 ЦПК України також визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Слід зауважити, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Водночас, частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Тобто, у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.

У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним, а пунктом 1 та 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено розгляд справ про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами чи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту перебування фізичної особи на утриманні, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Подібні правовідносини щодо юрисдикційної підсудності вказаних позовних вимог були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), і вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Натомість, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Застосовуючи зазначений правовий висновок до обставин даної справи, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання їй членом сім`ї ОСОБА_2 (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин в частині позовних вимог про визнання про визнання ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_2 (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), який не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі у вказаній частині позовних вимог.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимогщодо визнання позивача членом сім`ї (жінкою, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу), що відноситься до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович