Справа № 380/22909/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань поновлення та продовження процесуальних строків

25 листопада 2024 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гавдик З.В., розглянувши заяву представника позивача про усунення недоліків адміністративного позову у справі № 380/22909/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коммодіті маркет» до Львівської митниці як іншого відокремленого підрозділу (філії) Державної митної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коммодіті маркет» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом в якому просить:

- Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2024/000250/2 від 15 травня 2024 року визнати протиправним і скасувати.

- Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209190/2024/000228 від 15 травня 2024 року визнати протиправною і скасувати.

Ухвалою судді від 18.11.2024 року позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано строк для усунення недоліків у спосіб: подання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 472,80 грн.

На виконання вимог ухвали судді від 20.11.2024 року, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява. Щодо сплати судового збору зазначає, що Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зауважив, що зважаючи на визначену позивачем ціну позову в розмірі 101 275 грн, судовий збір за майнову вимогу з урахуванням понижуючого коефіцієнта становить 2422,40 грн. Отже з огляду на правовий висновок Верховного Суду у справі 120/15468/23, позивач має право на повернення частини судового збору, як надмірно сплаченого навіть за умови відмови у позові, оскільки сума сплаченого судового збору складає 4372,00 грн.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно і вимоги до суду щодо оскарження такого рішення спрямовані на захист порушеного права в публічно-правових відносинах саме з метою збереження належного особі майна.

Оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, є майновими.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 02.02.2022 року по справі №160/9236/20, від 16.03.2020 року по справі №1.380.2019.001962, від 22.01.2019 року по справі №804/1760/16, від 26.03.2019 року по справі №820/3356/16.

Ціну позову у справах про оскарження рішень органів Державної митної служби України про коригування митної вартості складає різниця розміру митного платежу, що підлягав сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом у рішенні, що є предметом оскарження.

Аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18.08.2020 року по справі № 540/2707/19.

Позивач оскаржив рішення про коригування митної вартості товарів (майнова вимога), а також картку відмови у прийнятті митної декларації (немайнова вимога).

Позивач безпідставно вважає, що оскарження двох правових актів є однією вимогою, оскільки такі акти створюють окремі правові наслідки.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У зазначеній позивачем постанові Касаційного адміністративного суду у справі №120/15468/23 не надано оцінку ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». Суд зазначає, що саме Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, оскільки не надав до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 472,80 грн.

Ухвалою від 18.11.2024 року про залишення позовної заяви без руху позивачу надано десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Керуючись ст. 121, 243 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про усунення недоліків адміністративного позову - відмовити.

Процесуальний строк встановлений ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху від 18.11.2024 року, якою позивачу встановлено строк усунення недоліків позовної заяви продовжити.

Позивачу встановити в п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню не підлягає.

Суддя Гавдик З.В.