Справа № 400/8918/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 р. № 400/8918/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.08.2024 №901,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі -відповідач), в який позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 08.08.2024 № 901.

В обґрунтування позову зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі реалізації тютюнових виробів неповнолітній особі. Позивачка факт продажу заперечує, а також звертає увагу, що Заводським районним судом міста Миколаєва скасована постанова Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності за це порушення. Оскільки позивача було визнано невинною у вчиненні адміністративного правопорушення, вона вважає винесення податкового повідомлення рішення протиправним.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити з задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, відповідач зазначає, що факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями неповнолітньої особи, постановою адміністративної комісії адміністрації Заводського району Миколаївської області. Відповідач зауважує, що матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавства про виробництво та обіг тютюнових виробів, є самостійною підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій. При цьому протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення. Відповідач стверджує, що протокол про адміністративне порушення містить фіксацію факту реалізацію позивачкою неповнолітній особі тютюнових виробів. Отже, на думку відповідача, застосування фінансових санкції спірним податковим повідомленням-рішенням є правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачка скористалась правом на подання відповіді на відзив, в якій зазначила, що відзив містить лише посилання відповідача на встановлення факту продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, на підставі протоколу та постанови адміністративної комісії, але дані факти були спростовані рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 14.09.2016, № запису 0070280.

22.07.2024 на адресу відповідача надійшли матеріали Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області:

- протокол про адміністративне правопорушення від 25.03.20247 серії ВАД №361641.

- пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- пояснення ОСОБА_1

- копія паспорта ОСОБА_2 ;

- ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами Головного управління ДПС у Миколаївській області №2300705 від 07.04.2023

- постанова адміністративної комісії Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради № 374 від 16.04.2024, про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн на користь держави.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №361641 зазначено, що ОСОБА_1 25.03.2024 о 10 год 45 хв реалізовано неповнолітньому гр. ОСОБА_2 тютюнові вироби - пачку цигарок марки «Winston XS» за ціною 95 гривень. В протоколі в строках «свідки», «поняті» інформація відсутня (прочерки) . До цього протоколу додані пояснення ФОП ОСОБА_1 та пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 .

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва по справі № 487/3522/24 від 15.07.2024 позов ОСОБА_1 до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задоволено; постанову адміністративної комісії при адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради № 374 від 16.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

За результатами розгляду матеріалів, що надійшли від правоохоронного органу, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.08.2024 №901, яким до ФОП ОСОБА_1 згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481) застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6800,00 грн (за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років).

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до частин 4, 5 статті 15-3 Закону №481/95-ВР якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння такій особі забороняється.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається про імперативне запровадження заборони на продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

При цьому, незважаючи на те, що Закон №481/95-ВР прямо не зобов`язує перевіряти вік кожної особи, яка купує алкогольні напої або тютюнові вироби, наявність у статті 15-3 цього Закону категоричної заборони їх продажу неповнолітній особі зумовлює дотримання належного рівня обачності суб`єктів господарювання, який би унеможливлював порушення вказаної заборони. Відсутність же у продавця сумніву щодо віку покупця, та продаж у зв`язку із цим забороненого товару неповнолітній особі, не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Передбачена статтею 15-3 Закону №481/95-ВР правова норма містить загальні убезпечувальні (превентивні, захисні) положення з метою запобігання продажу алкогольних напоїв чи тютюнових виробів особам, які не досягли 18-річного віку, тобто вчиненню порушення, передбаченого КУпАП і, як наслідок, застосуванню адміністративно-господарських санкцій податковим органом.

Згідно з вимогами частини 2 статті 17 цього ж Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону в розмірі - 6800 грн.

При цьому, Закон №481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітній особі, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №819/733/16. яку відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує до спірних правовідносин.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок № 790), відповідно до пунктів 3 та 5 якого до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом. Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою застосування фінансових санкцій на підставі абзацу 9 частини другої 17 Закону №481/95-ВР є встановлення на основі належних допустимих та достовірних доказів факту реалізації, зокрема, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Аналогічна правова позиція висловлювалась неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №813/8278/14, від 16 липня 2019 року у справі № 815/968/15, від 11 вересня 2018 року у справі №813/7398/14, від 14 березня 2018 року у справі № 813/6129/15.

Пунктом 5 Порядку № 790 установлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, серед іншого, є:

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Як встановлено судом в цій справі, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішень були матеріали правоохоронних органів, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 25.03.2024 серія ВАД № 361641 та постанова у справі про адміністративне правопорушення № 374 від 16.04.2024.

Водночас, питання правомірності зазначеного протоколу та постанови були предметом розгляду Заводського районного суду міста Миколаєва пор справі № 487/3522/24. Висновок про скасування постанови № 374 від 16.04.2024 суд мотивував тим, що "З протоколу серії ВАД № 361641 від 25.03.2024, на підставі якого було винесено оскаржувану Постанову, вбачається , що чеку на підтвердження факту продажу неповнолітньому пачки цигарок "Вінстон XS" долучено не було, вилучення та виручки від його продажу не проводилось", "оскільки зазначені речові докази не вилучались у неповнолітнього у визначений спосіб, не досліджувались під час провадження у справі, відповідно слід вважати про їх відсутність у справі про адміністративне правопорушення, а вони, у свою чергу, є предметами правопорушення». Заводський районний суд міста Миколаєва виснував, що «таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні нею адміністративного правопорушення. Відсутність події та складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову адміністративної комісії при адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради № 374 від 16.04.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КупАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800.00 гривень, а справу про адміністративне провадження закрити».

Таким чином, судовим рішенням у справі №487/3522/24, яке набрало законної сили 26.07.2024, встановлено не належність протоколу серії ВАД № 361641 від 25.03.2024 як доказу порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статті 15-3 Закону України №481/95-ВР.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2024 у справі №487/3522/24 скасована постанова №374 адміністративної комісії при адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 16.04.2024 про накладення адміністративного стягнення на ФОП ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, набрало законної сили, таке рішення має преюдиційне значення при встановленні фактів судом.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, які розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

В межах спірних правовідносин визначальним питанням для підтвердження чи спростування порушення є установлення факту продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів саме особі, яка не досягла 18 років на підставі належних та допустимих доказів.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, позивач в обґрунтування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення послався лише на протокол серії ВАД № 361641 від 25.03.2024 та постанову № 374 від 16.04.2024.

Суд зауважує, що з матеріалів, переданих відповідачу правоохоронним органом, можна дійти висновку, що здійснення продажу тютюнових виробів неповнолітній особі опосередковано підтверджується лише письмовими поясненнями цієї особи. Натомість, протокол серії ВАД № 361641 від 25.03.2024 складений не в момент продажу товару в магазині позивача, а через деякий час, тобто безпосередньо факт продажу не фіксує. Протокол складений без участі свідків і понятих. Відеофіксації продажу не здійснено. Фіскальний чек, який міг би бути належним доказом здійснення продажу, відповідачем не надано. Інших доказів про те, що реалізація тютюнового виробу дійсно здійснена та здійснена саме в магазині позивачки матеріали даної справи не містять.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність лише непрямого доказу у вигляді пояснень неповнолітньої особи, відсутність інших доказів, які б були належними і достатніми для підтвердження факту продажу тютюнових виробів неповнолітній особі, дає підстави для висновку, що факт реалізації неповнолітньому сигарет в магазині, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, не підтверджено належними доказами, а тому контролюючим органом не було доведено належним чином правомірності прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій.

За таких обставин і враховуючи факт скасування постанови, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, ненадання відповідачем інших доказів в обґрунтування правомірності оскаржуваного повідомлення-рішення, суд доходить висновку про відсутність у відповідача підстав, передбачених чинним законодавством, для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, яким застосовано до позивача фінансові санкції відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" + у розмірі 6800,00 грн.

Таким чином, суд висновує про протиправність податкового повідомлення-рішення №901 від 08.08.2024, а відтак, таке підлягає скасуванню.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області 901 від 08.08.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко