Справа № 420/36479/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду вікторія ХОМ`ЯКОВА, розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову, поданого ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльності ат зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 25.11.2024 подав до суду позов до Міністерства освіти і науки України , в якому просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо вилучення запису "Ні, порушує", який проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в графі "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" в особовій картці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесення запису "Так, не порушує" та зобов`язати Міністерство освіти і науки України вилучити запис "Ні, порушує", що проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в графі "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" в особовій картці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести запис "Так, не порушує".

26.11.20204 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації в особливий період до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України.

Заява обґрунтована тим, що 27.06.2009 позивач отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту. 28.05.2011 позивач отримав атестат про повну загальну середню освіту. 18.07.2015 позивач отримав диплом бакалавра. У 2015 році позивач був зарахований до Одеського державного аграрного університету на денну формі навчання, спеціальність "Механізація сільського господарства", з метою отримання освітнього рівня "Спеціаліст". 05.07.2016 позивача відраховано з Одеського державного аграрного університету. Курс навчання позивач не пройшов, диплом освітнього рівня "Спеціаліст" він не отримав.

01.09.2024 позивач почав навчання в Одеському державному аграрному університеті на денній формі навчання, спеціальність "Агроінженерія", з метою отримання освітнього рівня "магістр". Дата закінчення навчання: 31.12.2025 .

Згідно пункту першого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) позивач має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як здобувач вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Відповідно до частини першої пункту 62 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" від 16 травня 2024 р. № 560 (зі змінами та доповненнями) здобувачі вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9.

11.09.2024 року, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач отримав в Одеському державному аграрному університеті довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти. В отриманій довідці, в графі - "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" проставлений запис "Ні, порушує", який , на думку позивача, є порушенням його права на освіту, яке гарантоване йому статтею 53 Конституції України та права на відстрочку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" . З метою захисту та поновлення порушених прав позивач, в досудовому порядку, звернувся до відповідача, як розпорядника ЄДЕБО, та до Державного підприємства "Інфоресурс", як технічного адміністратора ЄДЕБО, з заявами, в яких просив вилучити запис "Ні, порушує" що проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в особовій картці позивача та внести запис "Так, не порушує". Але помилку в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в особовій картці позивача не виправлено.

Позивач, як військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Особа, яка має право на відстрочку і бажає скористатись цим правом, не повинна підлягати призову на військову службу під час мобілізації. За своєю правовою природою мобілізація особи супроводжується, в тому числі, виданням відповідного наказу, який є актом індивідуальної дії, і за усталеною судовою практикою не підлягає оскарженню, оскільки є реалізованим. Якщо заявника (позивача) буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим (висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних відносинах, викладений у постанові від 11.04.2024 у справі №520/7954/22). Фактично, набуття заявником (позивачем) юридичного статусу військовослужбовця виключить доцільність існування позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим.

Розглядаючи заяву представника позивача по суті, суд виходить з наведених нижче міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Види забезпечення позову визначені ст. 151 КАС.

П. 2 ч. 1 ст. 151 КАС передбачено, що позов може бути забезпечено, з-поміж іншого, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Ч. 3 ст. 151 КАС визначені види забезпечення позову, застосування яких не допускається.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 151 КАС, зокрема, встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 151 КАС про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Так, згідно пункту 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9.

ІНФОРМАЦІЯ_3 не є стороною у справі, також не є предметом спору дії ТЦК щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації в особливий період , або дії по відмові в наданні відстрочки від призову, тому забороняти ТЦК вчиняти дії, які стосуються призову позивача не допустимо виходячи зі змісту ст. 151 КАС України.

Отже, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС підстави забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Крім того, позивач не надав жодних доказів вчинення РТЦК дій по відношенню до позивача, а саме примусових (виклики, оголошення в розшук з метою доставки до відповідача, тощо) та мобілізаційних (призов за мобілізацією до лав Збройних Сил України, тощо) заходів, а також не надав докази на підтвердження ймовірності настання та істотності цих наслідків.

Вжиття заходів забезпечення позову з наведених представником підстав не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 153, 154, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складений і підписаний суддею 27.11.2024.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА