Справа № 380/20433/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

ТА ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ ЗВЕРНЕННЯ ДО СУДУ

26 листопада 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача від 30 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду та заяву (клопотання) позивача від 12 листопада 2024 року про поновлення пропущеного строку для звернення до суду у справі № 380/20433/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (Відповідач), в якому із урахуванням заяви від 12 листопада 2024 року про зменшення розміру позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 19 липня 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 липня 2022 року виходячи з фіксованої величини - 3860,68 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням виплачених сум

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 підготувати і надати до ГУ ГПФУ у Львівській області нову довідку на ОСОБА_1 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії позивача для обчислення пенсії у зв`язку із неправильним нарахуванням при призначенні з врахуванням до довідки індексації грошового забезпечення, нарахованої за час проходження служби та після звільнення на виконання рішення суду за 24 місяці до звільнення та оновленого грошового забезпечення, нарахованого за 24 місяці до звільнення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати невиплаченої індексації за весь час затримки виплати за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення;

- судові засідання провести без участі позивача;

- звільнити віл сплати судового збору відповідно п. 1, п. 8, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки питання складових грошового забезпечення є частиною заробітної плати та стосується невиплати заробітної плати та позивач є інвалідом війни 2 групи і учасником бойових дій.

Ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

30 жовтня 2024 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява від 30 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду.

Указана заява мотивована тим, що позивач не погоджується із нарахуванням йому індексації грошового забезпечення та грошового забезпечення, яке здійснювалося під час проходження публічної служби. Спірними періодами у цій справі є періоди з 01 березня 2018 року по 18 липня 2022 року та з 19 липня 2022 року по 27 березня 2023 року. З цим позовом до суду позивач звернувся не раніше вересня 2024 року, тобто пропустив тримісячний строк, установлений статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі також КЗпП України). Просить суд про залишення позову без розгляду.

Ухвалою судді від 11 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі залишено без руху, а особі, що звернулася із позовною заявою, встановлено в п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки у спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали від позивача через канцелярію суду 15 листопада 2024 року надійшла заява від 12 листопада 2024 року про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено, зокрема заяву (клопотання) від 12 листопада 2024 року про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка мотивована тим, що правила обчислення строку звернення працівника до суду про стягнення належної йому заробітної плати визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Спірні правовідносини щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовця пов`язані із несенням військової служби за період з 2018 року до 19 липня 2022 року. У вказаний період була чинна редакція статті 233 КЗпП України, за змістом якої не обмежувався строк звернення до суду з позовом щодо оплати праці будь-якими строками. Просить суд у разі необхідності визнати поважними причини пропуску та відкрити провадження.

Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року розгляд справи продовжено.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року заяву позивача від 12 листопада 2024 року про зменшення розміру позовних вимог у справі № 380/20433/24 прийнято до розгляду.

Вирішуючи заяву представника відповідача від 30 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду та заяву (клопотання) позивача від 12 листопада 2024 року про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, суд зазначає таке.

Спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з недотриманням відповідачем, на думку позивача, законодавства про оплату праці.

Утім, положення статті 122 КАС України не містять норм, які б урегульовували строки звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Водночас такі строки встановлені КЗпП України.

При цьому суд наголошує, що КАС України прямо визначає, що строк звернення до адміністративного суду може бути встановлений й іншим законом.

Так, частина друга статті 233 КЗпП України, яка діяла в редакції до 19 липня 2022 року (до внесення змін Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX), встановлювала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У пункті 2.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 зазначено про те, що спір щодо стягнення невиплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці. В разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Конституційний Суд України, тлумачачи норми статті 233 КЗпП України, ураховує, що право на отримання заробітної плати повинно бути гарантоване незалежно від строку. Тож, у цій статті КЗпП України встановлена додаткова гарантія для осіб, що звертаються до суду з вимогами про стягнення заробітної плати.

Отже, строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення та його складових частин до 19 липня 2022 року не застосовувалися.

З огляду на наведене у цій справі до вимог про перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 липня 2022 року застосуванню підлягає частина друга статті 233 КЗпП України у редакції, чинній до 19 липня 2022 року, якою визначено, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, строк звернення до суду із вимогами, які охоплюють період з 01 березня 2018 року по 19 липня 2022 року, позивач не пропустив.

Що стосується періоду з 19 липня 2022 року по 27 березня 2023 року, то такий з урахуванням заяви позивача від 12 листопада 2024 року про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду ухвалою від 26 листопада 2024 року, не є предметом розгляду в рамках цієї справи.

З огляду на це покликання представника відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогами, які охоплюють період з 19 липня 2022 року по 27 березня 2023 року, суд відхиляє.

Отож, оскільки позивач не пропустив строк звернення до суду з вимогами, які охоплюють період з 01 березня 2018 року по 19 липня 2022 року, то відсутні підстави як для залишення позову без розгляду з причин пропуску строку звернення до суду, так і для поновлення відповідного строку.

За наведених обставин у сукупності в задоволенні заяви представника відповідача від 30 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду, а також заяви (клопотання) позивача від 12 листопада 2024 року про поновлення пропущеного строку для звернення до суду належить відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача від 30 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду та заяви (клопотання) позивача від 12 листопада 2024 року про поновлення пропущеного строку для звернення до суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується, заперечення щодо строку звернення до суду може бути викладено в апеляційній скарзі на рішення у цій справі.

Повний текст ухвали складено 26 листопада 2024 року.

Суддя Клименко О.М.