Справа № 500/5945/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5945/24

26 листопада 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Островську Олесю Нектаріївну звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль (далі КЕВ м.Тернопіль, відповідач), у якому просить:

визнати протиправною відмову, оформлену листом від 09.09.2024 №574/10/2712, у передачі у спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 ,

зобов`язати КЕВ м.Тернопіль повторно розглянути заяву позивача від 13.08.2024 про передачу у спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на законних підставах проживають з 2006 року і зареєстровані з 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 . Цю квартиру позивач отримав як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Власником будинку АДРЕСА_2 .

13.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача (як органу приватизації) з заявою про передачу йому та членам його сім`ї у спільну часткову власність у рівних частках квартири АДРЕСА_1 , та надав всі необхідні документи. У відповідь на заяву ОСОБА_1 отримав оскаржувану відмову від 09.09.2024 з посиланням на пункт 3 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі - Інструкція №380), з пропозицією звернутися в житлову комісію 1 БР та ЗЗЗ військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) для оновлення даних по обліковій справі та надання усіх необхідних документів для узагальнення та подачі на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями для вирішення питання надання цього житла для постійного проживання заявнику.

Таку відмову позивач вважає протиправною, бо спірна квартира належить до об`єктів приватизації, перелік яких визначений частиною першою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», і не входить до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, передбаченого частиною другою статті 2 вказаного Закону. ОСОБА_1 та членами його сім`ї не використано право на безоплатну приватизацію житла, житлові чеки вони не використовували та звернулися до відповідача з відповідною заявою про приватизацію житла. А відтак, ОСОБА_1 та члени його сім`ї мають право на отримання у власність зазначеної квартири шляхом її приватизації.

Ухвалою суду від 08.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а також залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог. Вказує, що будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться на балансі КЕВ м.Тернопіль та перебувала у статусі гуртожитку до 30.01.2020. Військовослужбовці заселялись у будівлю гуртожитку у період 2005-2006 років на підставі рішення командира військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколами засідань житлової комісії від 17.08.2005 за №7, від 07.09.2005 за №8 та від 18.01.2006 за №14.

Будівля гуртожитку була включена до Переліку житлових об`єктів, які передбачалось фінансувати у 2014 році за рахунок коштів бюджетної програми КПКВ 2101190 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 30.04.2014 за №283, як реконструкція гуртожитку під 10-квартирний житловий будинок з терміном завершення будівництва у грудні 2014 року.

З 30.01.2020 ця будівля зареєстрована як житловий 10-ти квартирний будинок.

У подальшому було прийнято рішення клопотати перед заступником Міністра оборони України (згідно із розподілом обов`язків) щодо закріплення 100% житлових приміщень в цьому будинку для забезпечення військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 та надати статус: для постійного проживання - 90%, 9 (дев`ять) квартир; службова - 10%, 1 (одна) квартира.

На засіданні житлової комісії військової комісії НОМЕР_1 , оформленому протоколом від 01.02.2021 за №1, прийнято рішення по розподілу квартир у будинку АДРЕСА_2 , згідно списків військовослужбовців (серед яких наявний позивач), які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у даній військовій частині.

Відповідач з посиланням на вимоги Інструкції №380 вказує, що для остаточної передачі житла військовослужбовцю для постійного проживання має бути дотриманий визначений цією Інструкцією порядок і прийняте відповідне рішення, що передує видачі ордера на поселення. Зокрема, Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю, яка діє при Центральному управлінні інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ЦУІІЗ)) за результатами розгляду Списку надання постійного житла, який готує КЕВ м.Тернопіль, приймає відповідне рішення та ЦУІІЗ готується Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборона України. Затверджений Міністром оборони України список надання постійного житла є підставою для КЕВ м.Тернопіль щодо оформлення протягом десяти робочих днів та подання до виконавчих органів міської ради документів для видачі ордеру.

Відповідач вказує, що позивачем не було представлено усіх необхідних документів для подальшого направлення на розподіл даного житла в ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. Фактично процес надання (законодавчо визначеного оформлення) житла військовослужбовцю для постійного проживання не завершено.

На даний час ОСОБА_1 не звернувся у житлову комісію із пакетом документів для подання на розгляд Комісії з контролю щодо розподілу житла у відповідності до вимог розділу VII Інструкції №380, позивач незаконно займає дане жиле приміщення.

Також відповідач звертає увагу на порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян визначений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлового - комунального господарства України від 16.12.2009 №396 (далі - Положення). У цьому Положенні визначено перелік документів, які необхідно надати для приватизації, серед яких ордер на поселення. ОСОБА_1 , звертаючись в КЕВ м.Тернопіль із заявою від 13.08.2024, не представив копії ордера на поселення, а також не представив документів, що підтверджують невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації з державного житлового фонду з усіх місць реєстрації, не надав повноцінної копії паспорта, де було б видно всі зареєстровані місця проживання та як результат, не надано довідок ощадбанку щодо (не) використання житлових чеків за цими адресами. При перевірці облікової справи позивача було виявлено, що відсутні довідки про не забезпеченість житлом з попередніх місць служби. Тож виникли питання щодо повторного отримання житла від Міністерства оборони України, а саме: згідно Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень по Тернопільському гарнізону (інв.№184 2008р.) підполковник ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_4 з 02.07.1992, відповідно до протоколу засідання житлової комісії Тернопільського гарнізону від 11.12.1997 за №7 трикімнатна квартира АДРЕСА_5 , що надійшла в гарнізон за рахунок Угоди про взаємне співробітництво між ІНФОРМАЦІЯ_2 (району) та ТзОВ «Омега ЛТД», надана для розподілу у військову частину НОМЕР_3 та розподілена ОСОБА_1 . Викладене підтверджує список розподілу житлової площі по Тернопільському гарнізону від 28.12.1999 про розподіл житлової площі, згідно якого ОСОБА_1 надано житлову площу (квартиру) за адресою: АДРЕСА_6 .

З наведених підстав відповідач просив у позові відмовити (а.с.26-32).

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву, у якій виклали ті ж обставини, що й у позовній заяві, просили позов задовольнити (а.с.89-91).

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що викладені відповідачем міркування щодо отримання ОСОБА_1 житла від Міністерства оборони України, ненадання копії ордера на поселення, необхідності звернутися за розподілом займаної сім`єю Товарницьких квартири, подання належним чином засвідчених копій документів, не є підставами для відмови в передачі у власність ОСОБА_1 та членам його сім`ї займаного житла у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Також зазначила, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 15.04.2013 в справі №2/593/95/2013 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , поновлення на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 встановлено і доведено належними та допустимими доказами факт отримання ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_5 не за рахунок Міністерства оборони України, а на підставі цивільно-правової угоди - договору купівлі-продажу з іншою юридичною особою.

Ще відповідь на відзив місить посилання на те, що сім`я Товарницьких законно займає квартиру АДРЕСА_1 , про що відповідачу надавався договір найму та відомості про реєстрацію місця проживання Товарницьких у квартирі. Відсутність ордеру на займане приміщення не є підставою для відмови у приватизації займаного житла, оскільки така підстава відмови не передбачена Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.98-99).

Відповідач подав до суду заперечення проти пояснень третіх осіб, у яких висловив свої міркування, аналогічні тим, що вказані у відзиві на позовну заяву. Додатково представник КЕВ м.Тернопіль зазначив, що на квартирному обліку ОСОБА_3 не перебуває. Як вбачається із облікової справи ОСОБА_1 , у ній наявний лист військової частини НОМЕР_2 від 17.02.2022 за №42 разом із додатками (протокол засідання житлової комісії від 17.01.2022, витяг з наказу №29 від 08.02.2022, заява від 29.12.2021 ОСОБА_1 та заява ОСОБА_3 від 29.12.2021), з якого вбачається, що ОСОБА_3 знято з квартирного обліку (а.с.115-130).

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 проходив військову службу, у тому числі у військовій частині НОМЕР_1 , що визнається відповідачем. На даний час проживає за адресою: АДРЕСА_7 , та зареєстрований за цією адресою (а.с.10).

Будівля за АДРЕСА_2 була включена до Переліку житлових об`єктів, які передбачалось фінансувати у 2014 році за рахунок коштів бюджетної програми КПКВ 2101190 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 30.04.2014 за №283, як реконструкція гуртожитку під 10-квартирний житловий будинок з терміном завершення будівництва у грудні 2014 року. Дана реконструкція проводилась на підставі наказу директора департаменту капітального будівництва Міністерства оборони України від 21.11.2012 за №44 (а.с.42). Гуртожиток переобладнаний у 10 житлових квартир.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.09.2024 №397007952 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 30.01.2020 за власником державою в особі Міністерства оборони України (а.с.16зворот, 41).

10-ти квартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на балансі КЕВ м.Тернопіль.

Відповідно до змісту протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2021 за №1 житловою комісією розглядалося питання розподілу житлової площі, зокрема, вирішено надати двохкімнатну квартиру АДРЕСА_8 житловою площею 51,4 кв.м, загальною площею 83,5 кв.м. по позачерговій черзі полковнику запасу ОСОБА_1 після подання у житлову комісію військової частини НОМЕР_1 документів про те, що за рахунок Міністерства оборони України житлом не забезпечувався (а.с.43зворот-45).

Також судом встановлено, що КЕВ м.Тернопіль неодноразово зверталося до командира військової частини НОМЕР_1 (а в подальшому військової частини НОМЕР_4 після припинення військової частини НОМЕР_1 ) з листами №10/223 від 01.02.2021, №10/322 від 11.02.2021, №10/540 від 16.03.2021, №10/792 від 20.04.2021 про надання документів, у тому числі щодо розподілу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для подачі на перевірку та розподілу житла до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ураховуючи неподання документів для розподілу квартири, зокрема позивачу, у цих листах ставилося питання про виселення з незаконно займаного житла (а.с.45зворот-47).

З матеріалів облікової справи ОСОБА_1 вбачається, що він був зарахований на квартирний облік 28.03.2006 (а.с.178). 29.12.2021 до житлової комісії подані заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про виключення останньої зі списків осіб, що потребують поліпшення житлових умов, через зміни у складі сім`ї (а.с.130). Відповідно до протоколу №1 від 17.01.2022 засідання житлової комісії 1 бази ремонту та зберігання засобів зв`язку військової частини НОМЕР_2 (далі - 1 БР та ЗЗЗ військової частини НОМЕР_2 ) було внесено зміни до облікової справи ОСОБА_1 , зарахованого на квартирний облік 28.03.2006, та вказано про склад сім`ї 2 особи (позивач та дружина ОСОБА_2 ) (а.с.129).

13.08.2024 ОСОБА_1 надіслав поштовим зв`язком до КЕВ м.Тернопіль заяву про передачу йому та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спільну часткову власність у рівних частках (1/3) квартири АДРЕСА_1 , до якої долучив такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом із ним; документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; витяги з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; копії документів, що підтверджують родинні відносини; копію технічного паспорта на квартиру та витягу з Реєстру будівельної діяльності (а.с.6-17).

Відповідачем у відповідь на цю заяву направлено лист від 09.09.2024 №574/10/2712 такого змісту: КЕВ м.Тернопіль не може надати дозвіл на приватизацію житла без попереднього його розподілу у відповідності до розділу VII пункту 3 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380. Пропонувалося заявнику звернутися в житлову комісію 1 БР та ЗЗЗ військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) для оновлення даних по обліковій справі та надання всіх необхідних документів для узагальнення та подачі на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

У зв`язку з такими обставинами, відповідачем разом з відмовою повернуті заявнику усі подані ним документи (а.с.5зворот).

Позивач не погоджується з відмовою відповідача у приватизації займаної ним квартири, через що звернувся до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносин регулюються Житловим кодексом України (далі - ЖК України), Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380.

Як передбачено частиною першою статті 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень статті 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Закон №2011-ХІІ відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Питання щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями врегульоване положеннями статті 12 Закону №2011-ХІІ.

Пунктом 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац четвертий пункту 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ).

Відповідно статті 12 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1081, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Отже, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Пункт 22 Порядку №1081 встановлює, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Згідно з пунктом 29 цього ж Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5 розділу І Інструкції №380 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами). Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Військовослужбовці мають право здати отримане за рахунок Міноборони постійне житло або рівнозначне житло, яке відповідає санітарно-технічним вимогам, у населених пунктах, регіонах, в яких воно було отримане, та за умови потреби Міноборони в такому житлі із подальшим правом на забезпечення житлом від Міноборони у встановленому законодавством порядку.

І положення Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, і норми Інструкції №380 передбачають надання військовослужбовцю лише один раз протягом усього часу проходження військової служби житла або використання альтернативних варіантів для реалізації цього права.

Порядок передання квартир (будинків) у власність громадян регламентує розділ Х Інструкції №380.

Пункт 1 цього розділу визначає, що підготовка, оформлення документів та передання у власність громадян квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах здійснюються уповноваженими на це органами приватизації, створеними при КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду.

КЕВ м.Тернопіль є уповноваженим органом для вирішення питання приватизації спірної квартири. Разом з тим, у цій справі відповідач заперечує право ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 через недотримання порядку отримання такого житла позивачем для постійного проживання та за відсутності такого права через вже отриману трьохкімнатну квартиру від Міністерства оборони України у АДРЕСА_6 .

З цього приводу суд зазначає, що Порядок надання житлових приміщень для постійного проживання деталізований у розділі VIІ Інструкції №380.

Відповідно до пункту 1 розділу VIІ Інструкції №380 особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.

За змістом пункту 3 розділу VIІ Інструкції №380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу. Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

На час виникнення спірних правовідносин пункт 3 розділу VIІ Інструкції №380 передбачав, що для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Пункт 4 цього ж розділу (на час виникнення спірних правовідносин) передбачав, що на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до Головного квартирно-експлуатаційного управління (далі - ГКЕУ) для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

З 24.07.2024 відповідно до внесених замін до цієї Інструкції такий список надання постійного житла з іншими документами направляються до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України (далі - ЦУІІЗ) для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами (пункт 5 розділу VIІ Інструкції №380).

Далі пункти 6 та 7 розділу VIІ Інструкції №380 передбачали такий алгоритм дій: ГКЕУ (на даний час ЦУІІЗ) на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків); затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Повертаючись до матеріалів цієї справи, суд зазначає, що вказаного вище порядку дій, визначеного розділом VIІ Інструкції №380, для отримання позивачем житла недодержано, позаяк питання надання житла (квартири АДРЕСА_1 ) позивачу вирішувала лише на первинному рівні житлова комісія військової частини НОМЕР_1 . Така хоч і прийняла рішення надати це житло ОСОБА_1 , проте з умовою подання у житлову комісію військової частини НОМЕР_1 документів про те, що заявник за рахунок Міністерства оборони України житлом не забезпечувався, про що зазначено у протоколі засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2021 за №1 (а.с.43зворот-45).

Як встановлено судом, на неодноразові звернення КЕВ м.Тернопіль до військової частини НОМЕР_1 для приведення у відповідність до вимог Інструкції №380 рішення про надання житлової площі ОСОБА_1 така військова частина не відреагувала, а в подальшому була припинена як юридична особа. Відтак відповідач, у свою чергу, жодних дій з метою прийняття рішення про надання житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , визначених у пункті 4 розділу VIІ Інструкції №380 не мав можливості вчинити, тобто не готував список надання житлової площі для постійного проживання, такий з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини не направляв до ГКЕУ (чи з урахуванням внесених змін до ЦУІІЗ) для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю, яка, у свою чергу, не приймала рішення щодо військовослужбовця ОСОБА_1 про погодження надання постійного житла, не включала у Список надання постійного житла у Збройних Силах України.

У свою чергу, КЕВ м.Тернопіль документи для видачі виконавчим комітетом Бережанської міської ради ордера на постійну житлову площу по вулиці Замова 1/7 у місті Бережани ОСОБА_1 не подавав, ордер позивачу не видався. Такі обставини підтвердила представник позивача у відповіді на відзив. Саме ордер на постійну житлову площу, який відсутній у ОСОБА_1 , є єдиною законною підставою для вселення у житлове приміщення, а не договір найму, як вважає представник позивача.

За таких обставин суд вважає, що КЕВ м.Тернопіль, розглядаючи заяву ОСОБА_1 про приватизацію житла по вулиці Замова АДРЕСА_7 , підставно та правомірно вказав на недодержання порядку надання цього житлового приміщення для постійного проживання заявнику та його сім`ї з посиланням на пункт 3 розділу VIІ Інструкції №380 та передчасність отримання дозволу на приватизацію житла без попереднього його розподілу у відповідності до вказаного пункту 3 розділу VII Інструкції № 380.

Стосовно мотивації представника позивача, що ОСОБА_1 не отримував іншого житла за рахунок Міністерства оборони України з посиланням на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 15.04.2013 у справі №2/593/95/2013 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , поновлення на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , то суд такі пояснення оцінює критично.

По перше, таке рішення суду у розумінні частини четвертої статті 78 КАС України не має преюдиційного значення для цієї справи, бо обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, стосуються інших осіб, ніж ті, що є сторонами у цій справі (КЕВ м.Тернопіль не було стороною у цивільній справі). Крім того, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина сьома статті 78 КАС України), тобто висновки інших судів щодо певної обставини не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати дії і рішення учасників справи та дійти власних висновків щодо правомірності таких з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

По друге, матеріали справи містять суперечливі докази стосовно набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру у АДРЕСА_6 , а також окремі докази подані лише частково.

Так, матеріали справи містять копію реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, про те, що квартира АДРЕСА_5 зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2001 (а.с.102). Представником позивача надано лише перший аркуш цього договору, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега ЛТД» (продавець) продає, а ОСОБА_1 (покупець) купує трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 64,2 кв.м за ціною 2575,00 грн (нижчу за оціночну, вказану у договорі) (а.с.111).

Водночас матеріали справи містять копію протоколу №7 засідання житлової комісії Тернопільського гарнізону від 11.12.1997, за змістом якого на засіданні житлової комісії розглядалося питання розподілення житлової площі, у тому числі трьохкімнатної квартири АДРЕСА_5 , отриманої на підставі Угоди про взаємне співробітництво між Тернопільською КЕЧ району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега ЛТД», зокрема цю квартиру розподілено на військову частину НОМЕР_3 , всього розподілялося п`ять квартир (а.с.51зворот-52).

На підставі списку розподілу житлової площі по Тернопільському гарнізону на підставі Угоди про взаємне співробітництво від 19.08.1996 між Тернопільською КЕЧ району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега ЛТД», затвердженого начальником Тернопільського гарнізону 28.12.1999 та погодженого начальником КЕУ Західного державного командування, на підставі пункту 18 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України трьохкімнатна квартира АДРЕСА_5 надана ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 чоловіка (а.с.53).

Діюче на той час Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 3.02.95 N 20, передбачало, що забезпечення військовослужбовців, працівників (невійськовослужбовців) житлом за рахунок фондів Міністерства оборони України здійснюється шляхом: власного житлового будівництва; пайової участі у житловому будівництві з виконавчими комітетами Рад народних депутатів, підприємствами і організаціями; кооперативного та індивідуального житлового будівництва; придбання житла; будівництва житла за кошти інвесторів.

З огляду на наведене, суд ставить під сумнів пояснення позивача (його представника) про неотримання майна за рахунок Міністерства оборони України.

Проте для усунення таких сумнівів ОСОБА_1 мав би ще у 2021 році після прийняття 01.02.2021 житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення про надання йому житла зібрати та надати достовірні та достатні докази на підтвердження того, чи забезпечувався він житлом за рахунок Міністерства оборони України, та завершити процес отримання житлової площі (спірної квартири) для постійного проживання у разі наявності на це законних підстав.

Лише після оформлення у відповідності до пункту 3 розділу VII Інструкції № 380 розподілу та отримання позивачем як військовослужбовцем житла по вулиці Замова АДРЕСА_7 , з видачею йому ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, ОСОБА_1 може ставити питання про приватизацію такої квартири.

За таких обставин суд не встановив протиправності дій чи рішень КЕВ м.Тернопіль щодо відмови у наданні позивачу дозволу на приватизацію квартири по АДРЕСА_7 .

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-246, 258 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Тернопіль (вулиця Захисників України, 4а, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46024, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 26 листопада 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.