Справа № 240/27693/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/27693/23

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної школи,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у ненаданні відповідно до Закону України "Про звернення громадян на його звернення" від 09 серпня 2023 року за номером ГЛ-15984312 опису запитуваних документів та ненадсиланні йому в складі відповіді їх сканованих копій, а саме переліку всіх документів, на підставі яких Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було встановлено дату початку навчального року у 1995 році в Державній агроекологічній академії України для студентів першого курсу стаціонарної форми навчання спеціальності Облік і аудит, а у 2000 році дату закінчення навчального року для студентів п`ятого курсу спеціальності Облік і аудит стаціонарної форми навчання ОКР Спеціаліст;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надати на його звернення від 09 серпня 2023 року за номером ГЛ-15984312 опис запитуваних документів та надіслати йому в складі відповіді їх скановані копії, а саме перелік всіх документів, на підставі яких Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було встановлено дату початку навчального року у 1995 році в Державній агроекологічній академії України для студентів першого курсу стаціонарної форми навчання спеціальності Облік і аудит, а у 2000 році дату закінчення навчального року для студентів пятого курсу спеціальності Облік і аудит стаціонарної форми навчання ОКР Спеціаліст;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у ненаданні відповідно до Закону України "Про звернення громадян на його звернення" від 09 серпня 2023 року за номером ГЛ-15984359 запитуваних документів та ненадсиланні йому в складі відповіді їх сканованих копій, а саме сканованої копії запиту направленого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області до Поліського національного університету щодо уточнення періоду навчання в Державній агроекологічній академії України та сканованої копії відповіді на нього наданої Поліським національним університетом;

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надати на його звернення від 09 серпня 2023 року за номером ГЛ-15984359 запитувані документи та надіслати йому в складі відповіді їх скановані копії, а саме скановану копію запиту направленого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області до Поліського національного університету щодо уточнення періоду навчання в Державній агроекологічній академії України та скановану копію відповіді на нього наданої Поліським національним університетом;

- визнати право на відшкодування шкоди в сумі 400 000 грн (чотириста тисяч гривень) завданої йому протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка наведена в позовних вимогах адміністративного позову;

- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області 400 000 грн (чотириста тисяч гривень) на відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що направив через урядовий контактний центр (урядову "гарячу лінію") до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернення ГЛ-15984312, ГЛ-15984359. У відповідь на вказані звернення 06 вересня 2023 року за номером 30348-29631/Г-02/8-0600/23 отримав лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Однак, зазначає, що відповідачем неналежно розглянуто звернення: зокрема, відповідть не міститься інформації про розгляд звернення ГЛ-15984312 по суті питання, а саме з однієї сторони не містить опису всіх документів та їх сканкопій, на підставі яких встановлено інформацію щодо тривалості навчального року, та не повідомлено про причини не надання інформації. Чим створюють перешкоду для реалізації мого права на вчасне отримання від відповідача всіх відомих відповідачу документів щодо підтверження мого страхового стажу відповідно до вимог пенсійного законодавства.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зауважив, що позивачу надано відповідь на його заяву 06 вересня 2023 року за номером 30348-29631/Г-02/8-0600/23. Вказує, що звернення позивача розглянуто в межах та спосіб, передбачений чинним законодавством і за результатами розгляду позивачу надано відповідь.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити.

Щодо твердження позивача, яке викладене у відповіді на відзив, що представник відповідача не долучила до відзиву доказ, який дозволяє їй підписувати відзив на позовну заяву від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд зауважує, що до відзиву додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у якому зазначено, що ОСОБА_2 уповноважена підписувати відзиви від імені ГУ ПФУ в Житомирській області. Вказана обставина свідчить про те, що відзив підписано уповноваженою особою.

Щодо твердження позивача, яке викладене у відповіді на відзив, що до відзиву на позовну заяву не долучено заяву про поновлення процесуального строку для подання відзиву, а тому не приймати відзив відповідача на позовну заяву внаслідок пропущення процесуального строку на його подання суд зауважує наступне.

За приписами ч. 5 та ч. 6 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до вимог статті 19 Кодексу цивільного захисту України забезпечення оповіщення та інформування населення про загрозу і виникнення надзвичайних ситуацій прямий обов`язок місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту. Громадяни України мають право на отримання інформації про надзвичайні ситуації або небезпечні події, що виникли або можуть виникнути (стаття 21 Кодексу цивільного захисту України). Для здійснення функцій цивільного захисту держава залучає матеріально-технічні ресурси всіх рівнів. Тому керівник суб`єкту господарювання зобов`язаний забезпечувати цивільний захист як своїх працівників, так і клієнтів/відвідувачів, у т. ч. під час оповіщення про повітряну тривогу в населеному пункті, де розташоване підприємство. Згідно статті 153 КЗпП України роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про поважність причин пропуску відповідачем строку подачі до адміністративного суду відзиву у даній справі та про поновлення такого строку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач направив через урядовий контактний центр (урядову "гарячу лінію") до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернення №ГЛ-15984312, №ГЛ-15984359.

В зверненні №ГЛ-15984312 просив надіслати на електронну адресу опис всіх документів та їх сканкопії, на підставі яких встановлено, що навчальний рік в Державній агроекологічній академії України: у 1995 році для студентів першого курсу денної форми навчання спеціальності Облік і аудит розпочався 1 вересня 1995 року ; 2) у 2000 році для студентів пятого курсу спеціальності Облік і аудит денноїьформи навчання ОКР Спеціаліст навчальний рік закінчився 21 червня2000 р.. В разі, якщо відсутності таких доказів, то просив зазначити про це.

В зверненні №ГЛ-15984359 від 09.08.2023 просив прискорити надання відповіді на запит щодо надсилання сканкопії запиту направлену Пенсійним фондом до Поліського національного університету щодо уточнення періоду навчання в Державній агроекологічній академії України та сканкопію відповіді надану на нього Поліським національним університетом.

У відповідь на звернення 06 вересня 2023 року відповідач надіслав лист №30348-29631/Г-02/8-0600/23, в якому зазначено загальний порядок обрахунку стажу, зокрема, врахування періодів навчання.

Позивач, вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не розглянуло вказані звернення, не виконало вимоги Закону України "Про звернення громадян", чим порушило його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначається Законом України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 (далі - Закон України "Про звернення громадян").

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Звернення позивача від 09.08.2023 відповідає вимогам статті 5 Закону України «Про звернення громадян», а тому в силу положень частини 1 статті 7 цього Закону має бути розглянуто по суті державним органом, якому воно адресовано.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Таким чином, об`єктивний і вчасний розгляд звернення позивача, перевірка викладених у ньому фактів, прийняття рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечення їх виконання, повідомлення громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) є обов`язком Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого вказаною статтею терміну.

Матеріали справи свідчать, що звернення позивача від 09.08.2023 надійшли до відповідача та зареєстроване за вх. №29782/Г-0600-23 та №29822/Г-0600-23.

Встановлено, що відповідь на вказані звернення було викладено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області у листі №30348-29631/Г-02/8-0600/23 від 06.09.2023, тобто у місячний строк після звернення з відповідною заявою. З огляду на зазначене, відповідь надана з дотриманням встановленого ст.20 Закону України "Про звернення громадян" строку розгляду звернення громадян.

Разом з тим, дослідивши зміст листа №30348-29631/Г-02/8-0600/23 від 06.09.2023, суд дійшов висновку, що викладена інформація у ньому не містить обґрунтування та надання чіткої, зрозумілої та вичерпної відповіді на усі, поставлені у зверненні питання (із урахуванням суті відповідного звернення та на підставі його ґрунтовного і всебічного вивчення).

В свою чергу, суд зазначає, що звернення позивача було подано у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", а тому у відповідності до вимог цього Закону і мало бути розглянуто з наданням відповіді по суті поставлених питань.

Поміж іншого, Верховний Суд в постанові від 26 вересня 2019 року у справі №826/11164/16, аналізуючи норми Закону №393/96-ВР, зокрема положення статті 15, дійшов висновку, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника (п. 25), з огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку (п. 26), отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що в спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику) (п. 27).

Відповідачем у листі №29631/Г-02/8-0600/23 від 06.09.2023 надано роз`яснення щодо порядку обрахунку стажу, зокрема, і зарахування періоду навчання, але не надано вичерпної інформації по суті звернень позивача.

Правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 29 липня 2020 року у справі № 826/5053/17 свідчить про те, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку зі сторони адресата, позаяк, окрім своєчасності надання відповіді, не менш істотним є її належне обґрунтування та надання чіткої, зрозумілої та вичерпної відповіді на усі, поставлені у зверненні питання (із урахуванням суті відповідного звернення та на підставі його ґрунтовного і всебічного вивчення).

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що відповідач не виконав обов`язку визначеного Законом України «Про звернення громадян», а тому дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.

Враховучи викдадене, суд приходить до висновку, що порушене право позивача на належний розгляд звернення підлягає відновленню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.08.2023 №ГЛ-15984312, №ГЛ-15984359 та надати відповідь з урахуванням висновків суду.

Щодо позовної вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 400 000 грн, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач вказує, що внаслідок бездіяльності відповідача, викладеної у попередніх позовних вимогах, позивачу завдано значної шкоди, яка полягає у стражданнях та приниженні, що полягає у:

- зміні звичного способу життя, оскільки повинен витрачати час на прийоми і консультації у лікарів, амбулаторне лікування, діагностичні обстеження, захист своїх інтересів як перед відповідачем так і перед судом (розмір шкоди оцінюю в 50 000 грн);

- порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя в поєднанні з посиленням тяжкості страждань, оскільки протиправні дії відповідача погіршують самопочуття, здоров`я та створюють психоемоційне навантаження у зв`язку з з очікуванням відповідей зидотриманням вимог чинного законодавств, в той час як згідно виданої Обласною МСЕК № 2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради від 10 січня 2023 року позивачу протипоказане психоемоційне навантаження (розмір шкоди оцінюю в 100 000 грн)

- тривалому психологічному напруженні та тривалих негативних емоціях, які позивач переживає внаслідок бездіяльності відповідача викладеної в позовних вимогах до відповідача (розмір шкоди оцінюю в 50 000 грн);

- тривалому приниженні позивача, тривалій невизначеності, і розчаруваннях, які виявилися в тому, що позивач починаючи з 9 серпня 2023 року й до цього часу так і не дочекався від відповідача відновлення прав викладених в позовних вимогах до відповідача (розмір шкоди оцінюю в 50 000 грн);

- посиленні страждань і негативних переживань внаслідок тривалої протиправної діяльності відповідача, яка викладена в позовних вимогах до відповідача, яка призвела до тривалих незручностей, оскільки позивач й досі не може реалізувати в повному обсязі свої права на звернення передбачені Законом України «Про звернення громадян» (розмір шкоди оцінюю в 50 000 грн).

Надаючи правову оцінку позовним вимогам в цій частині, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовну вимогу про стягнення шкоди позивач обґрунтовує наявністю моральної шкоди внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 (далі - постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач у позові зазначав, що дії відповідача спричинили йому зміну звичного способу життя, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, психологічне напруження та негативні емоції; тривалу невизначеність і розчаруваннях, посилення страждань і негативних переживань внаслідок протиправної діяльності відповідача, яка викладена в позовних вимогах до відповідача, яка призвела до незручностей, оскільки він й досі не може реалізувати в повному обсязі свої права викладені у попередніх позовних вимогах

Позивачем до позову додано документи, які, на переконання ОСОБА_1 , підтверджують шкоду в розмірі 400 000 грн.

Судом досліджено надані позивачем документи та встановлено, що медична документація містить інформацію про захворювання травної та сечовидільної систем, а також кровоносної системи.

Доказів, що вказані хвороби виникли в результаті моральних страждань позивача, що пов`язані зі спірними правовідносинами, які є предметом досліджень у даній адміністративній справі, матеріали адміністративної справи не містять.

Окрім того, розмір заявленої позивачем до стягнення шкоди 400 000 грн є не співмірною із заявленими позовними вимогами та позовними вимогами, задоволеними судом за результатом розгляду даного позову.

Отже, суд не вбачає причинного зв`язку між шкодою та протиправною бездіяльністю відповідача, а надані позивачем докази не підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що пов`язані зі спором, що розглядається судом.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . Паспорт НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної школи - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 09.08.2023 №ГЛ-15984312, №ГЛ-15984359 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.08.2023 №ГЛ-15984312, №ГЛ-15984359, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

25.11.24