Справа № 560/12846/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Хмельницької митниці, в якій просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2 від 05.07.2024.

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400070/2024/000029 від 05.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач безпідставно визначив митну вартість імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Ухвалою від 04.09.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позовну заяву від 16.09.2024 відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 04.07.2024 року на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці було подано до митного оформлення митну декларацію №24UA94U2. Фактурна вартість задекларованих товарів складала 10 496,64 дол США / 427841,9967 грн.

Вказує, що митну вартість у розмірі 504 402,93 грн заявлено за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД) та задекларовано шляхом додавання до фактурної вартості витрат на навантаження 2883,02 грн та транспортування у розмірі 73 677,91 грн.

Представник відповідача зазначає, що саме митна декларація та товаросупровідні документи аналізувались митним органом під час контролю митної вартості.

Вказує, що за МД від 04.07.2024 №24UA94U2 автоматизованою системою управління ризиками згенеровано наступні форми митного контролю в частині контролю митної вартості: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». При цьому сформовано коментар до обох цих форм митного контролю наступного змісту; «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються, через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ».

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів за митною декларацією від 04.07.2024 №24UA94U2 у митного органу виникли сумніви щодо «дійсної вартості» та у правильності визначення митної вартості товару, оскільки заявлена до митного оформлення вартість товару - 2,35 дол. США/кг., не відповідає мінімальному рівню митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалось на інших митницях Держмитслужби -4,07 дол. США/кг.

Представник відповідача також зазначає, що адреса відправника зазначена в пакувальному листі та інвойсі не відповідає його адресі заявленій до митного оформлення та зазначеній в зовнішньоекономічному контракті та те, що подані до митного оформлення банківські платіжні документи не містять відміток передбачених формою цих документів.

Звертає увагу суду, що подані під час митного оформлення позивачем платіжна інструкції №7 від 06.03.2024 та платіжна інструкція №9 від 04.04.2024 не містять печаток та підписів. Разом з тим, з позовною заявою позивачем до суду були надані платіжні інструкції №7 від 06.03.2024 та №9 від 04.04.2024 інші (уже з підписами і печатками банку), ніж подані декларантом Митниці під час митного контролю та оформлення.

Вважає, що у зв`язку з тим, що вказані документи надано позивачем до суду (до позовної заяви інші), то ці документи не є належними доказами у даній справі в силу положень статті 73 КАС України, оскільки не були предметом розгляду та аналізу разом з усіма іншими документами під час митного оформлення оцінюваних товарів та, в подальшому, винесення рішення про коригування митної вартості товарів та складання картки відмови.

Також представник відповідача зазначає, що до митного оформлення не подано сертифікат походження, який зазначено в зовнішньоекономічному контракту та при заявлені митної вартості не враховано витрати на експедиційну винагороду експедитора.

Вказує, що подані до митного оформлення документи не містять усіх інших визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Зазначає, що рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2 від 05.07.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400070/2024/000029 від 05.07.2024 є правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач також просить розглянути справу №560/12846/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Клопотання мотивоване необхідністю всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Щодо цього клопотання суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частини 2 статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями частини 1 статті 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Пунктом 2 частини 6 статті 262 КАС України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного, характеру спірних правовідносин та предмету доказування суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а тому, в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Представником позивача 19.09.2024 подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що позивачем було подано під час митного оформлення усі документи, які вимагаються Митним кодексом України, під час проведення консультацій було додано додаткові наявні в позивача документи на вимогу митного органу. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли до суду 16.09.2024 відповідач відхилив аргументи позивача та вказав, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правомірними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 08.07.2022, основним видом економічної діяльності є інші будівельно-монтажні роботи.

Між ФОП ОСОБА_1 (Україна) (покупець) та компанією «ZHEJIANG YILIAN METAL TECHNOLOGY CO., LTD.» (Китай) (продавець) 28.02.2024 укладено контракт №YLZ24090 (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1 вищевказаного Контракту Продавець продає, а Покупець купує Товар. Найменування, ціни, вид і кількість Товару наведені в Специфікаціях до даного контракту, які є його невід`ємною частиною.

Сума Контракту 10496,64 доларів США (п. 2.2. Контракту).

Згідно з п. 3.6. Контракту терміни поставки Товару вказуються в Специфікації.

Оплата здійснюється згідно Специфікаціями (п. 4.1. Контракту).

Згідно специфікації від 28.02.2024р. до контракту №YLZ24090 поставка здійснюється на умовах FOB Ningbo.

На виконання Контракту здійснено поставку Товару згідно інвойсу №YLZ24090 від 03.04.2024. Загальна вартість Товару складає 10496,64 доларів США.

Доставка з порту Ningbo в м. Хмельницький здійснюється за рахунок покупця.

З метою митного оформлення поставленого товару декларантом ФОП ОСОБА_1 , складено та подано 04.07.2024 до Хмельницької митниці електронну митну декларацію №24UA94U2.

Митна вартість товару визначена за ціною Контракту (основним методом) в розмірі 502 155,60 грн. До складових митної вартості включено ціну товару 425 594,67 грн, а також вартість послуг з транспортування товару, які здійснюються до митної території України в розмірі 76 560,93 грн.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість до митної декларації 24UA94U2 додано (графа 44 Декларації):

- Пакувальний лист (Packing list) від 03.04.2024;

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) YLZ24090 від 03.04.2024;

- Коносамент (Bill of lading) HYSFB від 29.04.2024;

- Накладна УМВС (SMGS consignmentnote (rail)) 537951 від 20.06.2024;

- Автотранспортна накладна (Road consignmentnote) 000093335 від 04.07.2024;

- Декларація про походження товару (Declaration of origin) YLZ24090 від 03.04.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару 7 від 06.03.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару 9 від 04.04.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 8294 від 04.07.2024;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару ЄФ000020215 від 04.07.2024;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 28.02.2024;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу YLZ24090 від 28.02.2024;

- Договір про надання послуг митного брокера 02112022 від 02.11.2022;

- Договір (контракт) про перевезення 05002024 від 05.04.2023;

- Інші некласифіковані документи фото від 04.07.2024;

- Копія митної декларації країни відправлення 18528480 від 29.04.2024.

Хмельницькою митницею 05.07.2024 складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400070/2024/000029 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2.

В рішенні про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2 від 05.07.2024 відносно наданих Товариством документів зазначено, що: «Документи, подані згідно ч.2 та ч.3 ст. 53 МК України містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товару. Зокрема:

- Заявлена до митного оформлення вартість товару (2,35 дол. США/кг.) не відповідає мінімальному рівню митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалось на інших митницях Держмитслужби (4,07 дол. США/кг.);

- Адреса відправника зазначена в пакувальному листі та інвойсі не відповідає його адресі заявленій до митного оформлення та зазначеній в зовнішньоекономічному контракті;

- Подані до митного оформлення банківські платіжні документи не містять відміток передбачених формою цих документів;

- До митного оформлення не подано сертифікат походження, який зазначено в зовнішньоекономічному контракту.

- При заявлені митної вартості не враховано витрати на експедиційну винагороду експедитора;

- Подані до митного оформлення документи не містять усіх інших визначних частиною 10 статті 58 МКУ числових значень складових митної вартості, зокрема комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Таким чином, у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та у відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що документи подані до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально. Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно надати наступні додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. У відповідь декларантом не надано документів, які усувають вищезазначені розбіжності та підтверджують включення складових митної вартості товарів. Згідно частини 6 ст. 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пп. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ на підставі інформації про визнану митними органами митну вартість подібних товарів. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) причині відсутності у митного органу інформації про вартість операції з ідентичними та подібними товарами, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 62 та 63 МКУ) причині відсутності у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості. Джерелом числового значення митної вартості є митна декларація від 06.05.2024 №UА100130/2024/282469. Коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умови поставки, комерційні умови тощо не здійснювалось у зв`язку з відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості. В результаті консультації представнику імпортера роз`яснено, що згідно з ч.3 ст.55 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом ; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі і визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Також роз`яснюється право на оскарження рішення про коригування митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду».

Пред`явлений до розмитнення товар випущено в обіг за ЕМД № 24UA44U7 від 05.07.2024.

Позивачем листом від 07.08.2024 надано додаткові документи та пояснення для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларувались згідно МД №24UА94U2 від 04.07.2024.

Листом Хмельницької митниці від 14.08.2024 №726-2/15-01/13/3291 надано відмову у визнанні заявленої декларантом митної вартості з урахуванням додатково наданих документів.

Позивач вважаючи протиправними рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2 від 05.07.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400070/2024/000029 від 05.07.2024, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено статтею 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частин першої - третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Митний орган в спірному рішенні, зокрема, зазначив, що документи, подані згідно ч.2 та ч.3 ст. 53 МК України містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товару, а саме заявлена до митного оформлення вартість товару (2,35 дол. США/кг.) не відповідає мінімальному рівню митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалось на інших митницях Держмитслужби (4,07 дол. США/кг.).

Також митним органом в рішенні про коригування митної вартості зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість товару (2,35 дол. США/кг.) не відповідає мінімальному рівню митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалось на інших митницях Держмитслужби (4,07 дол. США/кг.); джерелом числового значення митної вартості є митна декларація від 06.05.2024 №UА100130/2024/282469.

Щодо такого твердження суд зауважує, що у спірному рішенні митного органу не зазначено, які саме комерційні пропозиції аналізувалися, не вказано які критерії використовувалися для аналізу, чи отримували реалізатори подібних товарів оптові знижки і який саме фахівець проводив даний аналіз. Таким чином, розбіжність у ціні не може беззаперечно свідчити про наявність порушень з боку позивача.

Отже порівняння, на яке посилається митний орган, є некоректним і не може бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Суд вважає також хибними доводи представника відповідача стосовно того, що адреса відправника зазначена в пакувальному листі та інвойсі не відповідає адресі зазначеній в зовнішньоекономічному контракті, оскільки адреса: "ADD: F/1, NO.12,QINGYUAN ROAD, XIEQIAO TOWN, HAINING CITY, ZHEJIANG PROVINCE, CHINA" є адресою продавця, а не адресою банку, як вказує відповідач у листі 14.08.2024 №726-2/15-01/13/3291.

Щодо тверджень представника відповідача стосовно того, що подані до митного оформлення банківські платіжні документи, які не містили відміток передбачених формою цих документів, суд зазначає наступне.

До митного оформлення було надано платіжні інструкції № 7 від 06.03.2024 та № 9 від 04.04.2024, вказана обставина представником відповідача не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача звертає увагу суду, що до матеріалів справи надані інші платіжні документи.

Разом з тим, судом встановлено, що листом від 07.08.2024 позивачем вже надавалися додаткові документи серед яких були вказані платіжні інструкції з підписами та печатками передбаченими формою цих документів.

Однак, у листі Хмельницької митниці від 14.08.2024 №726-2/15-01/13/3291 вказаним платіжним документам оцінку не надано. Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що платіжні інструкції № 7 від 06.03.2024 та № 9 від 04.04.2024 підтверджують оплату за товар, оскільки містять аналогічні реквізити, що й первинно подані, при митному оформленні товару.

Щодо неподання декларантом сертифікату походження, який зазначено в зовнішньоекономічному контракті, суд зазначає наступне.

До митного оформлення було подано Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) YLZ24090 03.04.2024. У вказаному рахунку зазначено: «Країна походження Китай».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 МК України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Згідно з ч. 6 ст. 41 МК України, декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, що стосується товару.

Отже позивач при митному оформленні належним чином підтвердив країну походження товару.

Крім того, відповідно положень ч. 2 ст. 53 МК України сертифікат про походження не належить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд також вважає безпідставними висновки митного органу, що при заявлені митної вартості позивачем не враховано витрати на експедиційну винагороду експедитора, оскільки до складових митної вартості включено ціну товару 425 594,67 грн та вартість послуг з транспортування товару, які здійснюються до митної території України в розмірі 76560,93 грн, що підтверджується наданими відповідачеві при декларуванні товару документами.

Суд зазначає, що вказані позивачем відомості про товар підтверджені документально, а їх достовірність не спростована відомостями від уповноважених органів, зокрема, що видані позивачу документи є фіктивними.

Митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Окрім того, митним органом не спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно визначив митну вартість імпортованого товару із застосуванням резервного методу.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені вище мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400070/2024/000029 від 05.07.2024 та рішення про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2 від 05.07.2024, є протиправними, тому їх необхідно скасувати.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн, тому ці витрати необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА400000/2024/000159/2 від 05.07.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400070/2024/000029 від 05.07.2024.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя О.О. Михайлов