Справа № 686/23258/24
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
26 листопада 2024 року
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А.
суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,
Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, в обґрунтування якого вказала, що постановою поліцейської 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського районну УПП в Хмельницькій області ДПП рядовою поліції Бондар І.В. від 14.08.2024 року серії ЕНА № 2832413 її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 510,00 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2024 року - без змін., оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 порушила правила користування ременями безпеки, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

При цьому, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом доказування у даному спорі був факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за керування транспортним засобом HYUNDAI І30 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила п. 2.3.в ПДР - Порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУПАП.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Статтею 251 КУпАП відзначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, судова колегія звертає увагу на приписи ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якими відзначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно матеріалів справи встановлено, що як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано диск, на якому міститься відео з відеореєстратора патрульних.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши відеозапис з відеореєстратора патрульної поліції, відзначає, що встановити із даного запису чи була пристебнута позивачка під час руху керуючи транспортним засобом HYUNDAI І30 номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе 17, встановити не можливо. Більше того, під час перегляду судом апеляційної інстанції було встановлено, що інспектор патрульної поліції, підтвердила факт того що вона не бачить чи пристебнута позивачка під час керування транспортним засобом HYUNDAI І30 номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе 17.

Також, за результатами перегляду вказаного відеозапису судом апеляційної інстанції було встановлено, що інспекторами патрульної поліції було порушено порядок розгляду справи про адмінправопорушення, оскільки постанову про притягнення до адміністративної відповідальності виносила рядовий поліції ОСОБА_2 , однак взагалі позивачу не було представлено хто розглядає справу про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Більше того, на заявлення позивача клопотання про надання відеодоказу порушення нею правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом HYUNDAI І30 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила п. 2.3.в ПДР - Порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП, інспектори патрульної поліції відповіли що вказаний відеозапис вона може отримати після винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Тобто, в даному випадку, такі дії працівників патрульної поліції, як не надання належних та достатніх доказів, апеляційний суд розцінює як недобросовісні та такі, що суперечать завданню адміністративного судочинства.

Докази того факту, що відповідачем дотримана процедура розгляду справи при винесенні постанови серії ЕНА № 2832416 від 14.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП судом не встановлено та відповідачем до суду не надано.

Така ситуація не може бути залишена поза увагою суду апеляційної інстанції і вимагає вжиття відповідних заходів реагування.

Згідно з ст. 324 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли.

Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Керуючись ст.ст. 243, 249, 324, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Про наведене довести до відома Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції для обговорення та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли виявленим порушенням вимог закону.

Про наслідки розгляду та вирішення окремої ухвали суду повідомити Сьомий апеляційний адміністративний суд у місячний строк.

Окрема ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.