Справа № 240/17950/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/17950/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 17584/03-16 від 10.09.2024 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за заявою від 02.09.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести з 02.09.2024 з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням довідок Житомирської обласної прокуратури від 02.08.2024 за № 21-215вих.24 та від 02.08.2024 за № 21-214вих 24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплатити різницю між пенсією, виплаченою згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пенсією відповідно до частини 9 статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 30.04.2020 позивача звільнено з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. 17.05.2024 позивачу було встановлено II групу інвалідності на строк до 31.05.2026, а 04.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 02.09.2024 позивач через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до частини 9 статті 86 Закону України "Про прокуратуру". З урахуванням принципу екстериторіальності, вказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яким 10.09.2024 прийнято рішення № 17584/03-16 про відмову в проведенні перерахунку. Вказане рішення вмотивоване тим, що позивачу з 17.05.2024 було призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач звільнена з органів прокуратури та на момент виходу на пенсію була непрацюючою.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

27.09.2024 до суду від ГУ ПФУ в Житомирській області, а 21.10.2024 від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшли відзиви на позовну заяву, у яких відповідачі просять у задоволенні позову відмовити. Вказують, що відповідно до пункту 8 статті 86 Закону України "Про прокуратуру"№ 1697-VІІ право на пенсію мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії. Пунктом 9 Закону № 1697-VІІ передбачено, що прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років. При цьому, підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні, оскільки позивач визнана особою з інвалідністю 2 групи з 17.05.2024, а звільнена з органів прокуратури в січні 2022 року, на момент звернення за призначенням пенсії згідно Закону № 1697-VІІ не працювала в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора.

У відповіді на відзив позивач заперечила доводи, наведені у відзивах, та наголосила, що датою її звільнення з органів прокуратури є 30.04.2020, а підставою - ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (пункт 9 частини першої статті 51 Закону № 1697). Вказане надає їй право на призначення пенсії незалежно від того, чи працювала вона в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 13.12.1999 працювала на різних посадах в органах прокуратури Житомирської області.

Наказом прокурора Житомирської області від 28.04.2020 № 97к ОСОБА_1 звільнено 30.04.2020 з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру.

Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 16.06.2021 № 355к наказ прокурора Житомирської області від 28.04.2020 № 97к скасовано та ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області та в органах прокуратури.

Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 05.01.2022 № 3к наказ керівника Житомирської обласної прокуратури від 16.06.2021 № 355к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області та в органах прокуратури скасовано.

17.05.2024 ОСОБА_1 було встановлено II групу інвалідності на строк до 31.05.2026, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 663316.

04.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.09.2024 через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до частини 9 статті 86 Закону "Про прокуратуру".

З урахуванням принципу екстериторіальності, вказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яким 10.09.2024 прийнято рішення № 17584/03-16 про відмову в проведенні перерахунку. Вказане рішення вмотивоване тим, що підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні, оскільки позивачу з 17.05.2024 призначено пенсію по інвалідності, вона звільнена з органів прокуратури в січні 2022 року, на момент виходу на пенсію була непрацюючою.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача із заявою про перехід на інший вид пенсії регулюється правилами ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII).

Відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

За змістом ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частинами 8, 11 ст. 86 Закону № 1697-VII встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

Прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Преамбулою Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подачі заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсій на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно із п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Абзацом 5 пункту 1.7 Порядку № 22-1 визначено, що днем переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до п. 2.8. Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Згідно із п. 4.1. Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Станом на час виникнення спірних правовідносин позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності як інвалід ІІ групи на підставі Закону № 1058-IV.

У той же час з матеріалів справи встановлено, що позивач бажає перейти на інший вид пенсії, а саме пенсію по інвалідності за Законом України "Про прокуратуру", та звернулася з відповідною заявою до пенсійного органу.

Судом встановлено, що стаж роботи на прокурорських посадах складає понад 20 років, тобто є достатнім для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідачі цей факт не заперечують, натомість єдиною підставою для відмови у переведенні на цей вид пенсії ними вказується той факт, що позивачу з 17.05.2024 призначено пенсію по інвалідності, вона звільнена з органів прокуратури в січні 2022 року, на момент виходу на пенсію була непрацюючою.

Як встановлено судом, позивач звертався до відповідача саме із заявою про перехід на пенсію по інвалідності, а не з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність факту роботи в органах прокуратури безпосередньо перед зверненням за пенсією по інвалідності як підставу для відмови у призначенні пенсії, оскільки, як встановлено судом, позивачу з 17.05.2024 призначено пенсію по інвалідності за Законом № 1058-IV, а у заяві від 03.07.2021 позивач просить відповідача не призначити йому пенсію, а перевести його на пенсію по інвалідності .

Норми Порядку № 22-1 вимагають від органу, який розглядає заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, прийняття саме вмотивованого рішення - тобто ухваленого за наслідками всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів із зазначенням причин відмови.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Суд звертає увагу, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», якою не передбачено необхідності роботи на прокурорських посадах станом на момент звернення до пенсійного органу.

Крім того, за змістом пункту 8 статті 86 Закону № 1697-VII право на пенсію мають особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів.

Системний аналіз кадрових наказів щодо позивача дозволяє дійти висновку, що її було звільнено 30.04.2020 з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів ( пункт 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII).

Вказані обставини залишилися поза увагою відповідачів.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 17584/03-16 від 10.09.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що в даному випадку існують дискреційні повноваження пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення на інший її вид) та визначення підстав, за яких призначається, перераховується пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, перерахунку.

За змістом Рекомендації № R(80) 2 Комітету Міністрів Європи державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснити з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно - правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межи завдань адміністративного судочинства.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема функції щодо призначення пенсії та зобов`язання відповідача прийняти те чи інше рішення.

У даному випадку суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням правових висновків суду, викладених ним у рішенні.

Водночас позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" на підставі даних, зазначених у довідках Житомирської обласної прокуратури від 02.08.2024 за № 21-215вих.24 та від 02.08.2024 за № 21-214вих 24, є передчасними, оскільки наразі рішення про переведення ОСОБА_1 на інший вид пенсії не прийнято та відсутні підстави вважати, що ці довідки не будуть враховані пенсійним органом.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат питання про їх розподіл не вирішується.

Щодо строку вирішення даного спору суд зазначає, що частиною шостою статті 120 КАС України передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська обл., 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, 54008, ) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 17584/03-16 від 10.09.2024 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням правових висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 25 листопада 2024 р.

25.11.24