Справа № 600/1128/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа №600/1128/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Саламандик Андрій Іванович до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо призначення пенсії по вислузі років ОСОБА_1 (від 19.01.2024 №2400-1703-8/2937);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , пенсію по вислузі років, з врахуванням повного грошового забезпечення, довідки по якому наявні в пенсійних матеріалах.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою із відмовою в призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Позивач наголошував на тому, що положення Порядку №393 не встановлено залежності набуття права на пенсію за вислугу років від наявності календарної вислуги. Також вказані положення не містять виключень стосовно того, роки вислуги в пільговому обчисленні не можуть зараховуватися до вислуги років для призначення пенсії особі відповідної пенсії, а можуть впливати лише на її розмір. На думку позивача. Посилання відповідача у спірному рішенні на те, що у нього відсутня відповідна вислуга років на день звільнення не відповідає дійсності.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.03.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, не погоджуючись з позовними вимогами, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що Головним управлінням було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки позивач на день звільнення не мав визначеної Законом №2262-ХІІ необхідної вислуги років для призначення пенсії. Відповідач посилався на те, що оскільки календарна вислуга років позивача, що визначає право на пенсію станом на 22.12.2014 (дата звільнення) складає 15 років 03 місяці 01 день, що є меншою за необхідну для набуття права на пенсію за вислугу років, то відповідач вважає, що діях пенсійного органу не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно розрахунку вислуги років капітана поліції ОСОБА_1 , останній у період з 03.12.1998 - 20.04.2000 перебував на посадах рядового та сержантського кладу; з 08.02.2001 - 21.06.2001 - курсант Чернівецького училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Чернівецькій області; з 21.06.2001 - 23.10.2001 - міліціонер окремої роти патрульно-постової служби міліції при Чернівецькому міському відділі УМВС України в Чернівецькій області; 23.10.2001 - 01.02.2002 - помічник оперуповноваженого групи боротьби з кишеньковими крадіжками оперативно-пошукового відділення карного розшуку при УМВС України в Чернівецькій області; 01.02.2002 - 16.12.2003 - міліціонер - водій оперативного взводу окремої роти міліції швидкого реагування "Беркут" при УМВС України в Чернівецькій області; з 16.12.2003 - 03.10.2007 - помічник оперуповноваженого відділення силового забезпечення оперативно-розшукових заходів відділу швидкого реагування "Сокіл" при УМВС України в Чернівецькій області; 03.10.2007 - 10.07.2008 - старший оперуповноважений відділення швидкого реагування відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 10.07.2008 - 11.06.2010 - старший оперуповноважений відділення швидкого реагування відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 11.06.2010 - 27.07.2011 - старший оперуповноважений відділення швидкого реагування відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 27.07.2011 - 14.07.2014 - оперуповноважений відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 14.07.2014 - 13.08.2014 - оперуповноважений відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 13.08.2014 - 12.09.2014 - оперуповноважений відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 12.09.2014 - 11.10.2014 - оперуповноважений відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області; з 11.10.2014 - 22.12.2014 - оперуповноважений відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області.

Наказом управління МВС України в Чернівецькій області від 18.12.2014 №372 о/с "По особовому складу" капітана міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу швидкого реагування "Сокіл" УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області з 22.12.2014 звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 "ж" за власним бажанням. Вислуга на день звільнення становить 15 років 03 місяці 01 день.

Відповідно до розрахунку вислуги років позивача, вислуга років згідно з розрахунком вислуги станом на 22.12.2014 становить: час служби в календарному обчисленні - 15 років 03 місяців 01 днів, час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 07 років 00 місяців 18 днів. Вислуга років станом на 22.12.2014 становить - 22 роки 03 місяці 19 днів.

Листом від 29.12.2023 №22534/49-2023 Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про направлення, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі №600/2235/22, документи капітана міліції ОСОБА_1 (подання №1485) для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Розпорядженням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 17.01.2024 відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки час служби в календарному обчисленні становить 15 років 03 місяці 01 день.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 19.01.2024 повідомлено позивача про те, що на дату звільнення зі служби календарна вислуга років менша за необхідну для набуття права на пенсію за вислугу років, Головним управлінням 17.01.2024 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262.

Не погоджуючись з відмовою y призначенні пенсії по вислузі років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті пору.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Відповідно до пункту "б" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Отже, положеннями ст.12 Закону №2262-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Також, положення ст.17-1 Закону №2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Такий порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 (далі - Порядок №393), пунктом 1 якої визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б-д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Абзацом 3 п. 1 Постанови №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Підпункт "в" п.3 Постанови №393 передбачає, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ. Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Отже, ст. 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а ст.17-1 Закону України №2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом.

Своєю чергою, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Таким чином Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Отже, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави й може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою №393.

Слід зазначити, що особливістю спірних правовідносин є те, що у разі календарного обчислення вислуги років (без врахування пільгового), позивач на час розгляду справи не має достатньої вислуги років, яка є основною умовою для виникнення права на пенсію поліцейського відповідно до пункту "а" абз. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

При врахуванні під час календарного обчислення вислуги років (шляхом додання), вислуги років у пільговому обчисленні, позивач відповідатиме критеріям, визначеним пунктом "а" абз.1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Згідно з п. 1 Постанови №393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393", установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

При цьому, пункт 3 вищезгаданої Постанови визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах.

Спірним між сторонами цієї справи, є питання щодо застосування календарної вислуги років з урахуванням пільгової вислуги.

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393", і ст. 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Відтак, виходячи з положень ст. 12 Закону №2262-XII та п. 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а п. 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Отже, згідно з законодавством, чинним на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок його вислуги років з урахуванням пільгової вислуги років до календарної, необхідною умовою для призначення пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі №480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22, від 18 жовтня 2023 року у справі № 360/17/23, від 14 листопада 2023 року у справі № 600/3836/22-а.

Разом з тим, згідно останніх правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.06.2024 у справі №260/4588/23, моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

Як вбачається з матеріалів справи позивача з 22.12.2014 звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 "ж" за власним бажанням (наказ управління МВС України в Чернівецькій області від 18.12.2014 №372 о/с).

Отже, у даному випадку не підлягають застосуванню норми Постанови №393, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393", а підлягають застосуванню норми Постанови №393, які діяли до цього і п..3 Постанови №393 передбачав, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах.

Таким чином, оскільки позивач саном на дату звільнення, 22.12.2014, набув право на пільгове обчислення вислуги років, та такий кратно обчислений період має бути включеним у календарну вислугу років, таке право не може бути звужено або виключено, у тому числі із подальшими змінами у законодавстві.

Беручи до уваги встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років на підставі наданих Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі №600/2235/22, документів, що враховуються при призначенні пенсії.

Проаналізувавши матеріали справи та додані до неї документи, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним розпорядження від 17.01.2024, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити пенсію по вислузі років, з врахуванням повного грошового забезпечення, довідки по якому наявні в пенсійних матеріалах, то такі на думку суду є передчасними, оскільки спірним питанням у даній справі є питання щодо застосування календарної чи пільгової вислуги років при встановленні підстав для призначення позивачу пенсії за вислуги років.

Питання щодо фактичного розміру призначеної пенсії не входить до предмета дослідження у цій справі, а тому в цій частині позовних вимог наявні підстави для відмови у їх задоволенні.

Разом з тим, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути направлені Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом від 29.12.2023 №22534/49-2023 документи капітана міліції ОСОБА_1 (подання №1485), для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині судового рішення.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача не свідчать про законність вчинених ним дій.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Саламандик Андрій Іванович до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 17.01.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по вислузі років.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути направлені Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом від 29.12.2023 №22534/49-2023 документи капітана міліції ОСОБА_1 (подання №1485), для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині судового рішення.

4. В іншій частині позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (площа Центральна, буд. 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш