Справа № 587/304/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 р.Справа № 587/304/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 14.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Степаненко О.А., м. Суми, по справі № 587/304/24

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича , Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Сумського районного суду Сумської області з позовом до Інспектора УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича (далі інспектор патрульної поліції), Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1354091 від 01.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, прийняту командиром 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капітаном Терещенко Віталієм Віталійовичем;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача 484,48 гривень судових витрат зі сплати судового збору.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 жовтня 2024 року у справі № 587/304/24 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 жовтня 2024 року у справі № 587/304/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено, що транспортний засіб CHEVROLET VOLT р.н. НОМЕР_1 , яким керував позивач 01.02.2024 при зупинці працівниками патрульної поліції УПП у Сумській області ДПП, зареєстрований в Україні 06.10.2021, що свідчить про те, що такий т/з пройшов сертифікацію та було видано сертифікат відповідності індивідуального затвердження транспортного засобу UA.005.96839-21 від 25.09.2021 (бланк серія РС №474693) виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнестандарт». Притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 було виконано самовільно переобладнання транспортного засобу. Тобто автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу. Відтак, на думку позивача в порушення п. 1, 2 ст. 77 КАС України судом першої інстанції безпідставно не було враховано відсутність законодавчо встановлених підстав вважати керування позивачем транспортним засобом, що переобладнаний в порушення норм діючого законодавства.

Відповідачем на апеляційну скаргу надано відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2024 року близько 16 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Садова поблизу будинку № 53, було виявлено та зупинено транспортний засіб Chevrolet Volt, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом з покажчиками повороту червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, чим порушив вимоги п. 31.4.3а Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що зафіксовано на відеореєстратор Хіаоmі Yi Car DVR 2901.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470803, № 471048 та № 471533.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 пройшов сертифікацію 25.09.2021 та був зареєстрований в Україні 06.10.2021, проте позивач керував ним 01.02.2024 та в ході розгляду справи було встановлено невідповідність вказаного автомобіля вимогам ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, що є порушенням п.п. «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з приведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2024 року серії ЕНА №1354091 є законною, відповідає вимогам ст. ст. 251, 283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення з дотриманням законодавчо визначеної процедури розгляду, у зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Переглядаючи оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених Законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (далі - Закон України «Про дорожній рух»), встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі по тексту - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху, зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно - технічної документації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу (п.п. 31.4.3 (а) ПДР).

Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспорті засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 63 закріплено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси тролейбуси).

Кількість, розташування, колір, тип і режим роботи світлових приладів визначаються державними і міжнародними стандартами та "Конвенцією про дорожній рух», якими визначено, що на кожному транспортному засобі повинні бути такі світлосигнальні прилади: фари дальнього і ближнього світла, покажчики поворотів, габаритні ліхтарі, сигнали гальмування, ліхтар заднього ходу, ліхтар освітлення номерного знака, світловідбивачі.

Відповідно до п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: колір покажчику повороту передній, бічний, задній має бути - «Автожовтий».

З аналізу приведених вище положень вбачається, що транспортні засоби повинні мати зовнішні світлові прилади, які повинні відповідати вимогам конструкції транспортного засобу, у разі переобладнання вказані зміни повинні бути відображені у реєстраційних документах.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, 01 лютого 2024 року близько 16 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Садова поблизу будинку № 53 позивач керував транспортним засобом Chevrolet Volt, номерний знак НОМЕР_1 , на якому було встановлено покажчики поворотів, не автожовтого, а червоного кольору, що не відповідає вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби» та порушує вимоги п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеореєстратор Хіаоmі Yi Car DVR 2901.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470803, № 471048 та № 471533.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1354091 від 01.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Так, частиною першою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами частини другої статті 70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач наводить заперечення проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, на момент складання оскаржуваної постанови транспортний засіб CHEVROLET VOLT з номерним знаком НОМЕР_1 мав ззаду сигнали поворотів червоного кольору. Дана обставина підтверджена відеозаписами наданими відповідачем (а.с. 24 том 1).

Тобто на момент складання оскаржуваної постанови освітлювальні прилади на автомобілі CHEVROLET VOLT з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням позивача не відповідали положенням п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби» та вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху.

Слід також зауважити, що факт встановлення на автомобілі CHEVROLET VOLT з номерним знаком НОМЕР_1 покажчиків поворотів червоного кольору, не заперечується позивачем ані в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, ані під час оскарження постанови в суді.

Отже, колегія суддів вважає, що обставина керування позивачем автомобілем, який має сигнали поворотів ззаду червоного кольору, підтверджений належними доказами, що є порушенням вимог п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби» та вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху.

З приводу доводів апеляційної скарги позивача про те, що транспортний засіб CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 пройшов сертифікацію та має сертифікат відповідності індивідуального затвердження транспортного засобу, у зв`язку з чим відповідачем не надано доказів того, що позивачем було виконано переобладнання транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивач стверджує, що транспортний засіб CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 був зареєстрований в Україні 06.10.2021, що свідчить про те, що такий транспортний засіб пройшов сертифікацію та має сертифікат відповідності індивідуального затвердження транспортного засобу UA.005.96839-21 від 25.09.2021 (бланк серія РС №474693), виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнестандарт», у зв`язку з чим автомобіль пройшов сертифікацію та отримав сертифікат відповідності всім нормам і стандартам України. На думку позивача, він має право користуватися і керувати автомобілем і відповідач не надав доказів того, що позивач самовільно виконав переобладнання транспортного засобу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що за положеннями частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем до матеріалів справи надано сертифікат відповідності та додаток до нього (а.с. 8 том 1), який має посилання на те, що на момент проведення сертифікації «встановлені пристрої освітлення та світлової сигналізації відповідають вимогам чинних нормативних документів».

Вказане свідчить про те, що на момент проходження сертифікації світлові пристрої транспортного засобу CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 , в тому числі, покажчики поворотів, відповідали вимогам чинних нормативних документів, зокрема, п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби», а отже були автожовтого кольору. Протилежного позивачем не наведено та до суду відповідних доказів не надано.

Враховуючи, що станом на 01.04.2024 позивач керував транспортним засобом CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 із покажчиками поворотів червоного кольору, то це свідчить про переобладнання відповідного автомобіля.

За таких обставин, відеозаписом підтверджено проведення переобладнання транспортного засобу CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 .

Відтак, до суду позивач не надав доказів того, що автомобіль за своєю конструкцією на час проходження ним сертифікації мав покажчики поворотів червоного кольору, у зв`язку з чим не піддавався переобладнанню після проведення сертифікації, тобто за період з жовтня 2021 року по лютий 2024 року.

У свою чергу, за матеріалами даної справи вбачається, що транспортний засіб CHEVROLET VOLT НОМЕР_1 пройшов сертифікацію 25.09.2021, був зареєстрований в Україні 06.10.2021 на позивача, та 01.02.2024 позивач ним керував. З оскаржуваної постанови вбачається, що станом на 01 лютого 2024 року водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з покажчиками повороту червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, чим порушив, п. п. «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України. Наявний в матеріалах справи сертифікат підтверджує, що на момент проходження сертифікації автомобіль відповідав всім нормам і стандартам України. При цьому, відповідачем надано до суду докази того (зокрема, відеофіксація правопорушення), що на момент керування позивачем цим автомобілем, його конструкція не відповідала вимогам ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, що є порушенням п. п. «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, позивач не надав доказів в підтвердження відсутності своєї вини у вчиненні правопорушення, зокрема, про те, що транспортний засіб, яким він керував, був обладнаний сигналами повороту ззаду червоного кольору саме заводом-виробником, у зв`язку з чим як на момент сертифікації, так на день реєстрації транспортний засіб був обладнаний сигналами повороту ззаду червоного кольору.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши всі докази по даній справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а матеріали справи містять достатньо доказів вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вище викладене, враховуючи, що відповідно до ДСТУ 3649-2010 п. 6.1.5, які є діючими на території України, передні та задні покажчики поворотів повинні бути автожовтого кольору, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, колегія суддів приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

У зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення позову.

Інші доводи на, які посилався заявник апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

У контексті оцінки інших доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14.10.2024 по справі № 587/304/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич