Справа № 200/214/23
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року Справа№200/214/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) у розмірі до 100 000 грн., починаючи з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100 000 грн., починаючи з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заході.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проходить військову службу в НОМЕР_5 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України. Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № 165 гриф., сержанта ОСОБА_1 у складі другого відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 , Відповідач) було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ), де він продовжує проходити військову службу по теперішній час. Під час проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ), позивач виконував бойові завдання на кордоні з білоруссю на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим вважає, що у нього існує безумовне право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100000 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року скасовані, а справу № 200/214/23 направлено на новий судовий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями справа передана на розгляд судді Абдукадировій К.Е.

Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу №200/214/23. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вказаною ухвалою були витребувані докази у справі, а саме у відповідача: письмові пояснення щодо заявленого позову; копію витягу з наказу про зарахування позивача до списків особового складу частини або наказу про відрядження позивача з іншої частини, якщо таке мало місце; довідки виплаченого грошового забезпечення позивачу за період з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року із зазначенням складових грошового забезпечення, довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого за спірні періоди з визначенням усіх показників; письмові пояснення та докази (накази, платіжні доручення, тощо) стосовно того чи нараховувалась та виплачувалась позивачу додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року; всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень; у Військової частини НОМЕР_4 : письмові пояснення щодо заявленого позову, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.08.2024; письмові пояснення, щодо того, які завдання (накази, розпорядження) виконував позивач як військовослужбовець у складі Військової частини НОМЕР_4 протягом спірного періоду, зокрема чи охоплюються (могли охоплюватися) вони (тобто їхній зміст) тими умовами (обставинами), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ, за яких командування військової частини, куди був відряджений військовослужбовець, мало б видати довідки встановленої форми для нарахування додаткової винагороди у «збільшеному» розмірі; чи були випадки нарахування/виплати (за спірний період) додаткової винагороди у «збільшеному» розмірі іншим прикордонникам, які в той самий період, що й позивач, були у складі Військової частини НОМЕР_4 й несли військову службу на тій самій території (ділянці), що й він [позивач]; якщо так, то чим це було продиктовано.

На виконання ухвали суду від 27 вересня 2024 року третьою особою Військовою частиною НОМЕР_4 надані додаткові пояснення в яких зазначено, що позивача у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) у складі зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697/гриф позивач у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) у складі зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що дані розпорядження надати немає можливості, оскільки вони скасовані та мають обмежений гриф допуску. Дані бойові розпорядження зазначали керівництву зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) прийняти під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Завдання відповідно до вищезазначених бойових розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпадають під підпункт пункту 2 Наказів № 392-АГ, № 628-АГ, оскільки дані бойові розпорядження військової частини НОМЕР_4 видавалися стосовно зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у зведеному загоні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю). Дані бойові розпорядження до військової частини НОМЕР_4 не надавалися.

Інформацію щодо кількості бойових чергувань позивача у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) надати не має можливості, так як облік несення служби здійснювався у 2 впс НОМЕР_5 прикордонного загону та до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) не надавався. Оскільки копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу в період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили, інформація та підстави для складення Списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81 22 - АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» за жовтень - грудень 2022 року відсутні та не були направлені ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) до НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ).

Звертає увагу, що підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 2 впс НОМЕР_5 прикордонного загону у період з 27.09.2022 по 31.12.2022 не надходили. Разом з тим, відповідно до Наказу 2 та Наказу 3, рапорт начальника 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.11.2022 №1670 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 70 тисяч гривень був відправлений до НОМЕР_5 прикордонного загону супровідним листом від 19.11.2022 №22/4591-22-Вих); рапорти начальника 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.12.2022 №1878 та від 01.12.2022 №1879 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 30 тисяч гривень та 70 тисяч гривень були відправлені до НОМЕР_5 прикордонного загону супровідним листом від 04.12.2022 №22/4928-22-Вих). Посилання на будь які бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, інші документи в даних рапортах начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону ОСОБА_2 від 17 листопада 2022 року та від 01 грудня 2022 року відсутні. Підстави для складання даних рапортів, в тому числі, з інформацією, посилання на конкретний(і) підпункт(и) 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпункти 1-7 пункту 2 Наказу № 268) в даних рапортах не зазначені. Рапорт щодо виплати військовослужбовцям НОМЕР_7 впс НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) додаткової грошової винагороди у розмірі до 70 000 гривень за грудень 2022 року залишено без реалізації, оскільки документи, зазначені в графі «підстава» до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 надані не були.

Оскільки, позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_4 у період з 26.09.2022 по 07.01.2023, начальником військової частини НОМЕР_4 , на виконання Наказу 2, було видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 №3601. Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_4 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2. Довідка від 07.01.2023 №3601 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168. Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_8 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ). Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Отже, вважає, що вказана довідка не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу №392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу №628), які б підтверджували право позивача на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн., на адресу військової частини НОМЕР_4 з НОМЕР_7 впс НОМЕР_5 прикордонного загону стосовно позивача не надходили. Докази стосовно участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 27.09.2022 по 07.01.2023 на адресу військової частини НОМЕР_4 з НОМЕР_7 впс НОМЕР_5 прикордонного загону стосовно позивача не надходили.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у жовтні 2022 року позивача було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 у оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було видано Постанову від 28 лютого 2022 року №168. На виконання пункту 2-1 ПКМУ №168 (ПКМУ № 168 доповнено пунктом 2-1 ПКМУ № 793 від 07.07.2022) Адміністрацією Державної прикордонної служби видано наказ від 30.07.2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168». Наказом №392-АГ визначено як порядок так і умови виплати додаткової винагороди (у тому числі які документи оформляються для здійснення нарахування і виплати, зокрема у п.4, п.5 наказу визначено перелік документів якими як підтверджується безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях чи заходах з національної безпеки і оборони … так і нараховуються кошти за відповідний період). Обов`язок оформлення документів визначених п.4, п.5 наказу №392-АГ, які є підставою для нарахування і виплати коштів покладено на начальників органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою, за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу №392-АГ. Командир військової частини (на грошовому забезпеченні якого перебуває військовослужбовець) нараховує кошти і видає наказ про виплату підвищеної додаткової винагороди відрядженому військовослужбовцю за дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах за відповідний період на підставі і у відповідності до довідки, за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу №392-АГ, а довідка видається командиром військової частини до якої відряджений військовослужбовець. Отже, підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховувалась та не виплачувалась НОМЕР_5 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ), оскільки начальником НОМЕР_8 прикордонного загону не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1 до наказу №392-АГ (не надано довідку згідно якої нараховуються виплати). Зазначив, що командир до якого був відряджений позивач, не надавав підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за формою встановленою наказом №392-АГ. Крім того, на звернення відповідача щодо необхідності отримання підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах під час його відрядження до НОМЕР_8 прикордонного загону, ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що відрядженні до НОМЕР_8 прикордонного загону військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 не приймали участі у бойових діях і заходах. При наявності підстав визначених наказом Адміністрації Державної прикордонної служби №392-АГ від 30.07.2022 року (у разі надання прикордонним загоном до якого був відряджений позивач підтверджуючих документів - довідки за формою визначеної наказом №392-АГ щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах), позивачу буде нарахована та виплачена військовою частиною НОМЕР_2 додаткова винагорода (збільшена до 100 000 гривень) встановленим порядком за відповідні періоди участі військовослужбовця у бойових діях або заходах. Також зазначив, що сама суть даного спору, складає саме невідповідність довідки виданої командиром НОМЕР_8 прикордонного загону, що затверджена керівними наказами (№392-АГ та №628-АГ), адже саме вона є підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, НОМЕР_5 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) не може спростувати або підтвердити належним чином участь в бойових діях військовослужбовців які були відрядженні в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у спосіб визначений вищезазначеними наказами, а саме скласти довідку згідно додатку 2 наказу. Отже, відповідач вважає, що прикордонний загін діяв на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені статтею 19 Конституції України та законодавством України. Крім того, дії відповідача відповідають і нормам ст.2 КАС України яким визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, а також підстави визнання неправомірними діянь суб`єкта владних повноважень. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд установив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_9 .

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_10 .

В матеріалах справи наявний лист ІНФОРМАЦІЯ_6 , направлений на адресу відповідача від 29.10.2022, в якому зазначено про те, що довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень та жовтень 2022 у складі військової частини НОМЕР_4 , не опрацьовувались на адресу НОМЕР_5 прикордонного загону направлені копії рапортів щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_5 прикордонного загону за вересень та жовтень 2022 для прийняття правового рішення.

Як вбачається з пояснень третьої особи від 15.04.2023, відповідно до довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії від 07.01.2023 №3601 сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Черніговської області у період з 26.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 07.01.2023 року.

На адвокатський запит Адміністрацією Державної прикордонної служби листом від 09.02.2023 повідомлено про те, що позивач в жовтні і листопаді перебував на бойових позиціях, проте участь у бойових діях або визначених пунктом 2 наказу 392 заходах у складі військової частини НОМЕР_4 не брав, довідки, передбачені додатком 2 наказу №392 на адресу військової частини НОМЕР_2 не направлялись, пістави для нарахування збільшеної додаткової винагороди в НОМЕР_5 прикордонному загону відсутні.

НОМЕР_8 прикордонний загін у письмових поясненнях, наданих на виконання ухвали суду від 27 вересня 2024 року зазначив, що позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_4 у період з 26.09.2022 по 07.01.2023, начальником військової частини НОМЕР_4 , на виконання Наказу 2, було видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 №3601. Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_4 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2. Довідка від 07.01.2023 №3601 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168. Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_8 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ). Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

В матеріалах справи також наявні витяги з рапортів щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_5 прикордонного загону, направлені НОМЕР_8 прикордонним загоном на адресу НОМЕР_5 прикордонного загону, а саме:

копія витягу з рапорту начальника 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.11.2022 №1670, щодо виплати додаткової винагороди до 70000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців НОМЕР_7 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій ОСОБА_1 у період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, та у період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року;

копія витягу з рапорту начальника 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.12.2022 №1879, щодо виплати додаткової винагороди до 70000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців НОМЕР_7 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій ОСОБА_1 у період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року;

копія витягу з рапорту начальника 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.12.2022 №1878, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби, ОСОБА_1 у період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року;

копія витягу з рапорту начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону майора ОСОБА_3 від 01.01.2023 №б/н, щодо виплати додаткової винагороди до 70000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців НОМЕР_7 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій ОСОБА_1 у період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року.

Вказані рапорти були направлені НОМЕР_8 прикордонним загоном до НОМЕР_5 прикордонного загону разом із супровідними листами, в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» відсутня.

Відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу у період з жовтня 2022 року по грудень 2022 року була нарахована та виплачена у наступних розмірах: у жовтні 2022 року у сумі 30000,00 грн., у листопаді 2022 року у сумі 30000,00 грн., у грудні 2022 року у сумі 55000,00 грн.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, а саме додаткової грошової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць з 26.09.2022 по 31.12.2022, тобто за період перебування позивача у відрядженні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про державний кордон» від 04 листопада 1991 року № 1777-XII передбачено, що захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (стаття 1-2 Закону № 2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 цієї постанови визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, Кабінет Міністрів України установив військовослужбовцям, в тому числі Державної прикордонної служби, додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, в постанові від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22, яка набрала законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди "до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць" замість "30000 гривень щомісячно" не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом "пропорційність" із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, не врегульовувала цих питань.

На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ № 392-АГ, уведений в дію з 01 серпня 2022 року, який діяв до набрання чинності 01 грудня 2022 року наказу № 628-АГ.

Саме цими наказами на виконання положень Постанови № 168 визначено і порядок, і умови виплати відповідної винагороди, в тому числі визначено вичерпний перелік документів, необхідних для її нарахування та виплати.

У пункті 2 наказу № 392-АГ конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до пункту 10 наказу № 392-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Пунктом 11 наказу № 392-АГ визначено, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Згідно з пунктом 12 наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 000 грн. на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Аналогічного змісту положення містяться і в наказі № 628-АГ, який дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби № 392-АГ та № 628-АГ.

Так, для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтверджена документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що виплати додаткової винагороди до 100000,00 грн. військовою частиною НОМЕР_2 здійснюється за наявністю підтверджуючих документів в даному випадку від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу у спірний період нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода до 30000 грн., передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Виплата позивачу збільшеної до 30000 грн. додаткову винагороду за постановою КМУ № 168 за жовтень та листопад 2022 року та до 70000 грн. додаткової винагороди за постановою КМУ № 168 за грудень 2022 року підтверджується архівною відомістю № 1 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року.

Отже, станом на час розгляду цієї справи за жовтень листопад 2022 року відповідачем було нараховано та виплачено позивачу збільшену до 30000 грн. , за грудень збільшену до 70000,00 грн. додаткову винагороду за постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168, що дає підстави для висновку, що у вказаний період безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії була підтверджена відповідними документами.

Разом із цим, позивач вказує, що він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 гривень відповідно до Постанови №168 за період з 26 вересня 2022 (без визначення кінцевої дати) під час перебування у відрядженні до НОМЕР_8 прикордонного загону, тобто з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Водночас, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у вересні 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

При цьому суд зазначає, що лише сам факт виконання позивачем завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) на ділянці державного кордону з Республікою Білорусь під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Згідно з пунктом 5 наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

НОМЕР_8 прикордонним загоном (військова частина НОМЕР_4 ) у письмових поясненнях зазначено, що позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_4 у період з 26.09.2022 по 07.01.2023, начальником військової частини НОМЕР_4 , на виконання Наказу 2, було видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 №3601.

Разом із цим, НОМЕР_8 прикордонним загоном зазначено, що оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_4 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2. Довідка від 07.01.2023 №3601 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168. Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_8 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ). Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо, та не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Пояснень щодо того які саме завдання, за якою посадою і де виконував ОСОБА_1 , якого було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ), починаючи з 26 вересня 2022 року, ані НОМЕР_8 прикордонним загоном, ані НОМЕР_5 прикордонним загоном суду не надано. Як вбачається з пояснень НОМЕР_8 прикордонного загону, НОМЕР_7 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (в складі якого проходив службу позивач) у період з 26.09.2022 по 07.01.2023 були встановлені завдання (накази, розпорядження) щодо охорони ділянки державного кордону в межах ділянки військової частини НОМЕР_4 .

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях і заходах, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, а також строку його участі у таких діях і заходах.

Відтак, відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством; бездіяльність щодо позивача не допустив, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Суд також зауважує, що виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями. Суду не надано доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, зокрема у вересні 2022 року, в яких позивач приймав участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 постанови КМ України №168. Визнання того, що позивач весь час приймав участь у зазначених діях та заходах не відповідає встановленому постановою КМУ №168 пропорційному підходу до визначення розміру додаткової винагороди.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. за спірний період пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, беручи до увагу всі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) у розмірі до 100 000 грн., починаючи з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; зобов`язання військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100 000 грн., починаючи з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заході - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя К.Е. Абдукадирова