Справа № 399/567/24
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 399/567/24
Провадження № 2-а/399/13/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГУНП в Кіровоградській області та поліцейського офіцера громади сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Вороніна Руслана Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 - Кононенко Віталій Анатолійович звернувся до суду з зазначеним позовом до ГУНП в Кіровоградській області та поліцейського офіцера громади сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Вороніна Руслана Вікторовича в якому просив скасувати постанову серії БАА № 990077, винесену 13.08.2024 року поліцейським офіцером громади сектору поліцейської діяльності № 1 Олександрійського РУП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Адміністративний позов мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2024 року серія БАА № 990077 поліцейським офіцером громади сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Вороніним Русланом Вікторовичем позивача ОСОБА_2 незаконно притягнув до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, ст. 122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Зазначив, що згідно даної постанови ОСОБА_2 керувавши автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме проїжджаючи блокпост в селі Млинок Олександрійського району Кіровоградської області не зупинився перед дорожнім знаком та був непристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 8.4, 2.3 в ПДР України. Представник позивача вважає постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 990077 від 13.08.2024 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що 13.08.2024 року о 13:25 ОСОБА_2 дійсно керував вищевказаним транспортним засобом та проїжджаючи блокпост в селі Млинок Олександрійського району Кіровоградської області, транспортний засіб під його керуванням зупинили працівники поліції шляхом знаку жезлу, яким працівник поліції вказав ОСОБА_2 , щоб він зупинився. Він виконав дану вимогу поліцейського та зупинився біля узбіччя. Також зазначив, що знака «Без зупинки рух заборонено» там не було, а був тільки знак жовтого кольору, на якому було написано «Блокпост», а тому позивач не зупинявся до повної зупинки, а їхав з малою швидкістю. Поліцейський попросив документи ОСОБА_2 та вказав йому, що він був непристебнутий, хоча ОСОБА_2 був пристебнутий паском безпеки. Після цього, поліцейський висловив підозру, що позивач знаходиться в стані наркотичного сп`яніння та його повезли до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після того, як він пройшов огляд, позивача привезли до автомобіля, склали оскаржувану постанову та протокол про адміністративне правопорушення та він поїхав далі.

Представник позивача зазначив, що відповідно до рекомендацій Міністерства оборони України не передбачено обов`язку водія зупинятися до повної зупинки при перетині блокопостів, а тільки якщо є відповідний дорожній знак «Стоп» або у випадку відповідного сигналу працівника поліції. Тобто, після того як працівник поліції подав позивачу відповідний знак жезлом про зупинку, він одразу її виконав, а тому не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху України. Крім того, працівник поліції в оскаржуваній постанові вказав, що ОСОБА_2 був непристебнутий, але ч. 5 ст. 121 КУпАП не інкримінував. Таким чином, позивач не порушував Правил дорожнього руху України, а тому дана постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

4 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що вказаний позов не підлягає задоволенню у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Зазначив, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 5 статті 258 КУпАП визначає, що у разі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 255 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому вважаємо, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 1 статті 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

Щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП представник позивача зазначив наступне.

13.08.2024 поліцейський офіцер громади СПД № 1 Олександрійського РУП ГУНП в Кіровоградській області Воронін Р.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 990077 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Так, позивач 13.08.2024 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме проїжджаючи блокпост в селі Млинок, Олександрійського району, Кіровоградської області, не зупинився перед дорожнім знаком та був не пристебнутим паском безпеки, чим порушив п.п. 8.4 , 2.3 в ПДР України.

Представник позивача Кононенко В.А. в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених в адміністративному позові та просив задовольнити.

Відповідач поліцейський офіцер громади сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Воронін Р.В. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 13.08.2024 року громадянин ОСОБА_2 був зупинений в с. Млинок Олександрійського району Кіровоградської області через те, що проїжжаючи через блокпост не здійснив зупинку транспортного засобу. Крім того, під час керування водій ОСОБА_2 не був пристебнутий паском безпеки. В подальшому у ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та за його згоди останній був доправлений до найближчого закладу охорони здоров`я та відносно нього було винесено оскаржувану постанову. Правомірність його дій підтверджується відеозаписом з місця події та доданими письмовими доказами.

Представник відповідача ГУНП в Кіровоградській області не з`явився, до суду подала відзив в якому просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, з огляду на зміст п.1ст. 247 КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2024 року серія БАА № 990077 поліцейським офіцером громади сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Вороніним Русланом Вікторовичем позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн /а.с. 9, 75, 86/.

Відповідно до зазначеної постанови, 13.08.2024 року о 09 годині 50 хвилин ОСОБА_2 в селі Млинок по вулиці Лесі Українки не виконав вимоги дорожного знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено" проїжджаючи блокпост не здійснив зупинку транспортного засобу та не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.п. 8.4. б, п.п 2.3. "в" та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Дослідженими доказами, зокрема, наданих суду відеозаписів з нагрудної бодікамери поліцейського, підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень за ч.5 ст.121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, на вищевказаному відеозаписі зафіксовано, факт зупинки транспортного засобу Mersedes - Bens реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , при цьому після зупинки працівник поліції повідомляє ОСОБА_2 , причину зупинки, а саме невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. та робить йому зауваження про те, що він не пристебнутий паском безпеки. При цьому ОСОБА_2 не заперечував проти зауважень порацівника поліції та підтвердив факт керування ним з непристебнутим паском безпеки.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 Правил дорожнього руху, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.

Дорожній знак, визначений пунктом 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено" , передбачає заборону проїзду без зупинки.

Пунктом 2.3 «в» ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнених засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В позовній заяві представник позивача вказує, що позивач не зупинився перед дорожнім знаком 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено" стверджуючи, що знаку не було. Також стверджує, що був пристебнутий ременем безпеки, хоча дані твердження спростовуються відеозаписом з боді-камери поліцейського інспектора, досліджений в судовому засіданні.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 на місці вчинення правопорушення не заперечував, що порушив вимоги дорожного знаку 2.2. та їхав непристебнутий ременем безеки, а навпаки підтверджує цю обставину.

Надані відповідачами докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України.

Доводи позивача про невчинення ним адміністративних правопорушень, безпідставності його зупинки та порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.

Враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень належними доказами доведено правомірність свого рішення, суд визнає не обґрунтованим позовні вимоги ОСОБА_2 та приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-245, 250 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністаративного позову ОСОБА_2 до ГУНП в Кіровоградській області та поліцейського офіцера громади сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Вороніна Руслана Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Лях