Справа № 260/5762/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Ужгород№ 260/5762/24
головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ;

відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 , Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_3 про:

- визнання дій щодо незаконних винесених протоколу та постанови протиправними від 09.08.2024 року

- визнання неправомірною бездіяльність в частині невидачі втрачених військових документів та неоновлення його даних в строк.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 квітня 2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для поновлення військових документів та оновлення даних, оскільки при обстрілі документи згоріли. Позивач провели на другий поверх, де повідомили , щоб він зявився після закінчення лікування, оскільки він знаходився на лікуванні в кардіологічному диспансері). На прохання надати документи саме в цей день він отримав відмову.

07 травня 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 і просив , щоб йому надали військово-облікові документи і відповідно до присиів Закону , щоби на нього не накладали адмінстягнення за порушення, після чого співробітники ІНФОРМАЦІЯ_4 внесли дані в компьютер і видали повістку на 09.08.2024 року , зауваживши , щоб він закінчив лікування.

09.08.2024 року об 14:00 год., ОСОБА_1 втретє прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно повістки, яка була видана йому ІНФОРМАЦІЯ_5 07.05.2024 року . Заступник начальника забрав у нього повістку , не представившись, відвід ОСОБА_1 на другий поверх, де розпорядився винести штраф та відправити Чокнадія на проходження ВЛК., куи він попрямував під наглядом військових зі зброєю.

Того ж дня, позивач був направлений на проходження ВЛК. Після проходження ВЛК, приблизно об 17:30 год, позивачу стало відомо що відносно нього був винесений Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3, ст. 210-1 КУпАП №3224 від 09.08.2024 року та Постанова про адміністративне правопорушення за ч.3, ст.210-1 КУпАП від 09.08.2024 року з якої вбачається що позивач, порушує ч.6, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої - у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Свідком вказаного порушення була дружина позивача ОСОБА_4 , яка надала пояснення , які додаються до позову та які не були прийняті до уваги при розгляді адмінпротоколу.

Позивач вважає складену на нього постанову від 09.08.2024 року незаконною, так як про розгляд справи позивач дізнався під час складання даної постанови, тоді як закон передбачає повідомлення про розгляд справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи. Також вказує на те що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулося за його відсутності.

04 вересня 2024 року ухвалою ЗОАС позов було залишено без руху.

12 вересня 2024 року представником позивача адвокатом Брославською І.В. подано заяву про усунення недоліків.

13 вересня 2024 року ухвалою ЗОАС відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі та зобов`язано відповідачів надати суду в термін 7 днів:

- всі повістки вручені позивачу, та всі матеріали, на підставі яких складені Протокол від 09.08.2024 р. відносно позивача та постанова , а також такі постанову та протокол.

- всі заяви позивача зареєстровані у відповідачів.

4. Зобов`язати ОСОБА_1 ( представника позивача) надати суду в термін 7 днів: інформацію про оскарження постанови від 09.08.2024 року та результати оскарження

- всі заяви позивача , зареєстровані у відповідачів.

Також суд ухвалив запропонувати відповідачам надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

20 вересня 2024 року представником позивача через систему Електронний суд подано заяву , в якій повідомлено , що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться на розгляді справа № 308/14858/24 про скасування адмінпротоколу та постанови, і всі наявні письмові докази звернень позивача та відповіді відповідача на них додані до позову.

02 жовтня 2024 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що позивачем жодним чином не спростовано вчинення порушення за ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відбувся 09.08.2024, позивач не надав ІНФОРМАЦІЯ_5 підставних пояснень, які би спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Жодного підставного заперечення позивач щодо правопорушення, яке було йому інкриміноване, під час розгляду справи гр. ОСОБА_1 не надано, про що свідчить відсутність у відповідних графах протоколу від 09.08.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення відповідних заяв чи/то клопотань чи застережень про їх долучення до матеріалів справи.

Також у відзиві відповідач просив залишити без розгляду даний позов, оскільки в Ужгородському міськрайонному суді знаходиться аналогічна справа.

До відзиву додано:

- копії розписок ОСОБА_1 про отримання повісток від 07.05.2024 на 09.08.2024 року ; від 09.08.2024 року на 21.08.2024 року; від 23.08.2024 року на 23.10.2024 року., а - -копії Протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2024 року з дописаним ручкою номером, Постанову від 09 серпня 2024 року.

-копію пояснень до Протоколу від 09.08.2024 року , де зазначено , що 09.08.2024 року позивача прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_7 по повістці, яку видали йому у травні працівники ІНФОРМАЦІЯ_7 для оновлення даних, які були записані у травні, але працівники ІНФОРМАЦІЯ_7 не зреагували на його заяву.

16 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та за участю самого позивача.

17 жовтня 2024 року від представника позивача на адресу суду надійшло заперечення на відзив позовної заяви. Позивач наголошує на тому що він стояв і стоїть на військовому обліку і мав військові-облікові документи, але внаслідок бомбардування його міста країною агресором, був знищений його власний будинок (про що свідчить «скрін» з мобільного додатку «ДІЯ», копію додано в додатках), а разом з тим і його документи, які він сумлінно почав відновлювати, як тільки вирвався з окупації та потрапив до міста підконтрольного Україні. Для того , щоби не порушувати законодавство України він починаючи з квітня 2022 року звертається до відповідача, щоби відновити документи. Також позивач є ВПО іу відповідача є вся необхідна інформація відносно нього.

Ознайомившись із відзивом позивач зауважує, що відповідач ігнорує факт добровільного звернення позивача в травні 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Всупереч волі позивача бути присутнім при розгляді Протоколу та винесенню постанови , його було примусово усунуто, створюючи штучні перешкоди в реалізації права - примусового доставлення до ВЛК саме в той час , коли розглядалися Протокол та складалася Постанова. Посилання відповідача , що жодних пояснень та заяв не подавалось є хибним , що спростовується записом у протоколі. Крім того , підписи у протоколі не є підписами позивача.

Щодо того , що даний спір не є підсудним Закарпатському окружному адмінсуду , то це твердження відповідача є помилковим, оскільки в даній справі оскаржуються дії відповідача., а оскільки протокол за своєю правовою природою не є самостійним безперечним доказом, то обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Відповідач 2 та Відповідач 3, правом подати відзив на позовну заяву, не скористалися.

17 жовтня 2024 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої просить:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Визнати протиправними дії суб`єкту владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо незаконно винесених протоколу-та постанови від 09.08.2024р.

3.Визнати неправомірною бездіяльність суб`єкту владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині не видачі втрачених військових документів ОСОБА_1 , та не оновлення його даних в строк.

4. Скасувати Постанову від 09.08.2024 року в повному обсязі.

5. Судові витрати зі сплати судового збору стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

6. Розглянути справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 6. Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог у разі якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року було закрито підготовче провадження в адміністративній справі ,прийнято до розгляду поданий позивачем уточнений позов, а також задоволено клопотання позивача та викликано в судове засідання по суті в якості свідка ОСОБА_4 .

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представники відповідача будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є громадянином України, що стверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Пологівським РС УМВС України в Запорізькій області.

Згідно зі «скріну» з мобільного додатку «ДІЯ», який додано позивачем до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 , має статус ВПО (внутрішньо переміщена особа):

- зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ;

- фактичне місце проживання - АДРЕСА_3 .

Також позивачем додано до позовної заяви, «скрін» з мобільного додатку «ДІЯ», з якого можна встановити, що об`єкт нерухомості, який належав ОСОБА_1 , а саме - приватний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , було зруйновано внаслідок пожежі, яка була спричинена влучанням бомби.

Судом встановлено що 23.04.2024 року, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для поновлення військових документів та оновлення даних, оскільки військово-облікові документи позивача були знищені при обстрілі його будинку. Однак в той день, позивачу було відмовлено в видачі документів.

07.05.2024 року, позивач повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення своїх військово-облікових даних та для отримання військово-облікового документу. Проте працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 була виписана повістка на ім`я ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14:00 годину 09.08.2024 року. Дана повістка була одержана позивачем - 07.05.2024 року.

09.08.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно повістки, яка йому була видана співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 - 07.05.2024 року. Після цього, позивача було направлено на проходження ВЛК.

В той же день 09.08.2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , майором ОСОБА_2 , був складений Протокол №3224 від 09.08.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.3, ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 09.08.2024 року об 14:00 год., ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було встановлено що останній порушує ч.6, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

В той же день 09.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 була винесена Постанова від 09.08.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3, ст. 210-1 КУпАП, з якої вбачається що громадянин ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, скоїв правопорушення, передбачене ч.3, ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, внаслідок чого постановив накласти на ОСОБА_1 штрафу у сумі 17000.00 грн.

В судовоому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначила , що вона є дружиною позивача, з яким вони проживали у м. Пологи Запорізької області. Після повномасштабного вторгнення рф до України в їхній будинок попала бомба і він згорів. де згоріли і документи. Після цього вони приїхали як ВПО до Ужгорода і чоловік неодноразово приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб йому видали нові документи . А черговий раз , коли вона разом з чоловіком прийшла до ІНФОРМАЦІЯ_3 , то її не пустили туди , а чоловік проходив ВЛК . Вона прочекала його довгий час біля ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого він вийшов вже з Постановою про накладення на нього штрафу.

Мотиви та норми права застосовані судом

1.Щодо підсудності даної справи Закарпатському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 20 КАСУ встанолює розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, зокрема за п. 1 ч. 1 даної статті місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Отже вимога позивача про оскарження дій відповідач з приводу винесення оскаржуваної відповідачем відносно нього постанови від 09.08.24 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відноситься до підсудності до підсудності Ужгородського міськрайонного суду.

Однак, позивач також просить визнати неправомірною бездіяльність суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині не видачі втрачених військових документів ОСОБА_1 , та не оновлення його даних в строк.

У відповідності до ч. 3 ст. 21 КАСУ Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Отже в силу ч. 3 ст. 21 КАСУ дана справа розглядається Закарпатським окружним адміністративним судом.

2. Щодо позовної вимоги : Визнати протиправними дії суб`єкту владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо незаконно винесених протоколу-та постанови від 09.08.2024р. Скасувати Постанову від 09.08.2024 року в повному обсязі.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:

-про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку,

- про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, - про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За умовами ч.1ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право:

знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст.277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В супереч викладеному відповідач, ухвалюючи оскаржувану постанову, жодних із зазначених обставин не врахував та не обґрунтувати правомірність оскаржуваної постанови. Відповідач, будучи зобов`язаним доказувати правомірність свого рішення, будь яких доказів щодо його правомірності не надав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем до відзиву не надано, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, згідно переліку ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що під час розгляду адміністративної справи здійснювались заходи щодо збирання та оцінки цих доказів. Наведене свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення При цьому, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, судом було забезпечено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву, останній таким правом скористався, однак на підтвердження викладених у відзиві обставин жодних доказів не додано.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09.08.2024 року, винесену відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 , за те, що ним порушено вимогу передбачену ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Стаття 210-1. Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Вирішуючи вказані вимоги слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями ч.9 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники-особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники-особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці-особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані-особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

У відповідності до ст. 21 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях підлягають громадяни України з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022«Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з ст. 49 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560 «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Згідно з ст.ст. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559 «Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів» військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа». Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Частиною 13 вказаної Постанови передбачено, Бланк військово-облікового документа у паперовій формі виготовляється самостійно районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх відділами (відповідними органами СБУ, підрозділами розвідувальних органів) згідно з вимогами, зазначеними у додатку 1.

Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або їх відділи (відповідні органи СБУ, підрозділи розвідувальних органів) можуть роздруковувати бланк військово-облікового документа, який формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Бланк військово-облікового документа виготовляється з паперу і має розмір 148 х 210 міліметрів (формат А5). Зміст пунктів 1-8 друкується (заповнюється) на лицьовому боці військово-облікового документа, пунктів 9-15 - на його зворотному боці. У верхній лівій частині лицьового боку документа вклеюється кольорова фотокартка його власника розміром 35 х 45 міліметрів, яка засвідчується гербовою мастиковою печаткою районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного органу СБУ, розвідувального органу).

Підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, підрозділу розвідувального органу) засвідчується гербовою мастиковою печаткою.

Номер військово-облікового документа на бланку і дата його видачі вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день видачі.

Частиною 14 вказаної Постанови передбачено, Військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках:

взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста;

якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного;

зміни категорії щодо військового обов`язку;

відсутності місця для внесення змін;

невідповідності відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначеним у пункті 3 цього Порядку;

втрати (зіпсування);

виявлення бажання змінити військово-обліковий документ, який був виданий до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Призовникам військово-обліковий документ на бланку оформляється та видається районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, гр. ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме, будучи військовозобов`язаним, в період проведення мобілізації (крім цільової) не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд не вбачає в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Разом з тим, оскільки при прийнятті оскаржуваної постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 не було враховано, що у позивача відсутній військово-обліковий документ по причині його знищення внаслідок ворожого обстрілу. Також суд бере до уваги те, що позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 в строк, передбачений у виданій йому 07.05.2024 року повістці, що свідчить про виконання ним, свого громадянського обов`язку і що виключає застосування відповідачем як підставу для притягнення до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України - порушення ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відтак при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було встановлено всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, при цьому належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП відповідачем не надано, повністю не дотримано вимоги ч. 1 ст.268, ст.ст. 277, 277-2, 278,280 КУпАП у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

3. Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність суб`єкту владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині не видачі втрачених військових документів ОСОБА_1 , та не оновлення його даних в строк, суд зазначає наступне.

За пунктом 14 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках: взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста; якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного; зміни категорії щодо військового обов`язку; відсутності місця для внесення змін; невідповідності відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначеним у пункті 3 цього Порядку; втрати (зіпсування); виявлення бажання змінити військово-обліковий документ, який був виданий до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Пунктом 17 Порядку №559 визначено, що для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.

Якщо громадянин України за станом здоров`я не може пересуватися (є особою з обмеженою мобільністю) або визнаний в установленому порядку недієздатним, що підтверджується відповідними документами, із заявою може звернутися особа, яка здійснює за ним догляд, або його опікун.

Відповідно до пункту 18 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки або його відділі (відповідному органі СБУ, підрозділі розвідувального органу).

Згідно з пунктом 20 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається особі під особистий підпис, крім випадків, визначених в абзаці другому пункту 17 цього Порядку, у відомості видачі військово-облікових документів на бланку за формою згідно з додатком 2 з одночасним доведенням правил військового обліку.

Як вже було зазначено судом, відповідно до пункту 17 Порядку №559 для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру. Згідно з пунктом 20 Порядку № 559 військово-обліковий документ на бланку видається особі під особистий підпис, крім випадків, визначених в абзаці другому пункту 17 цього Порядку, у відомості видачі військово-облікових документів на бланку за формою згідно з додатком 2 з одночасним доведенням правил військового обліку.

Суд зауважує, що ані позивачем, ані відповідачами не надано доказів особистого звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про видачу військово-облікового документа, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірною бездіяльність суб`єкту владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині не видачі втрачених військових документів ОСОБА_1 , та не оновлення його даних в строк, слід відмовити.

Відповідно до положень ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`ктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст.90 КАС України).

Зважаючи на вищевикладене, суд, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані стороною позивача, приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинені 09 серпня 2024 року при розгляді справи, складанні протоколу та винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 Кодексу про адміністративне правопорушення та накладення на громадянина ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 грн., справу про адміністративне правопорушення-закрити.

4.Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ( паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 12.12.1998 року Пологівським РС УМВС України в Запорізькій області.) АДРЕСА_3 половину сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст виготовлено та підписано 27.11.2024 року