Справа № 420/30578/24
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук Ю.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕРС СТАР (місцезнаходження: 65101, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 12, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: 46006, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 20; ) про визнання протиправним та скасування постанови № 09 від 20.08.2024 року, якою застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕРС СТАР (місцезнаходження: 65101, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 12, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: 46006, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 20; ), в якій позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області від 20.08.2024 року №09, якою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерс Стар» застасовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30000,00 грн.

Ухвалою від 01.10.2024 року Одеським окружним адміністративним судом провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

21.10.2024 року (вх. №55381/24) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов.

29.10.2024 року (вх. №ЕС/58369/24) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

11.11.2024 року (вх. №622678/24) представником позивача до канцелярії сууд подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 липня 09 серпня 2024 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби у Тернопільській області (далі Держпродспоживслужба, Відповідач) проведено перевірку додержання законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення ТОВ «КОМЕРС СТАР» (ідентифікаційний код: 43719316) (далі - Позивач) у приміщенні магазину, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2б.

Постановою № 09 від 20.08.2024 року (далі Постанова) за, начебто, порушення абз. 1,7 ч.1 ст.16-1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», застосовано до ТОВ «КОМЕРС СТАР» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30 000 грн. 00 коп

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕРС СТАР Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, 31 липня 09 серпня 2024 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби у Тернопільській області (далі Держпродспоживслужба, Відповідач) проведено перевірку додержання законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення ТОВ «КОМЕРС СТАР» (ідентифікаційний код: 43719316) (далі - Позивач) у приміщенні магазину, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2б. В Акті від 09.08.2024 № 12 (далі Акт перевірки), складеному за результатом вказаного проведення планового (позапланового) заходу державного контролю, зазначено, що підставою для проведення перевірки є: звернення споживача від 25.06.2024, розпорядчий документ від 30.07.2024 року № 346-п та посвідчення (направлення) від 30.07.2024 № 18.

Постановою № 09 від 20.08.2024 року (далі Постанова) за, начебто, порушення абз. 1,7 ч.1 ст.16-1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», застосовано до ТОВ «КОМЕРС СТАР» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30 000 грн. 00 коп

Як підставу для застосування санкції зазначено: «на підставі акта від 09 серпня 2024 р. № 12 встановлено: в магазині «Табакерка» ТОВ «КОМЕРС СТАР», що знаходиться за адресою: вул. Кривоноса, 2б, м. Тернопіль, на торгівельному обладнанні (у місці, де реалізуються пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння) розміщено інформацію про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння ТМ «GLO», з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, а саме: «GLO» Hyper AIR, GLO pro slim та які розміщені на фоновій вставці (чорного та жовтого кольору, що підсвічується) із зазначенням «Pro slim 399» та «Hyper AIR 399».

Також, на торгівельному обладнанні (у місці, де реалізуються пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння) розміщено інформацію (ціни, QR-код, кольорові елементи) про виробника пристроїв споживання тютюнових виробів без їх згоряння із рекламною інформацією про такі пристрої, а саме: «lil SOLID Es» 599 ?, «IQOS ORIGINALS ONE» 799 ?, «IQOS ORIGINALS DUO» 1399 ?, «IQOS ILUMA ONE» 999 ?, «IQOS ILUMA» 1999 ? та «IQOS ILUMA PRIME» 3399 ?; Системи нагрівання тютюну. Деталі у продавця. Не включає усіх ризиків. Аерозоль містить нікотин, що викликає заежність. Тільки для використання повнолітніми. Ціни вказані на банері рекомендовані максимальні роздрібні ціни на «IQOS ILUMA PRIME», «IQOS ILUMA», «IQOS ILUMA ONE», «IQOS ORIGINALS ONE», «IQOS ORIGINALS DUO» та «lil SOLID Es» за умови реєстрації на vt.iqos.com.ua. Актуальна ціна може відрізнятися від ціни, вказаної на банері. Актуальну ціну за умови реєстрації, а також повну актуальну ціну без реєстрації уточнюй у продавця або дивись у магазині. Ця інфомрація про продукцію надається спожзивачеві відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» з використанням графічних зображень та кольорових елементів (синього, сірого та блакитного кольорів) відмінних від кольору торговельного обладнання (прозорої рекламної підставки).

Згідно з ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану (далі постанова КМУ №303) постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні.

Водночас, пункт 2 постанови КМУ №303 передбачає, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2023 №522 затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану (пункт 1), а також наказано Держпродспоживслужбі забезпечити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану з підстав, визначених Переліком, затвердженим пунктом 1 цього наказу (пункт 2).

Пунктом 3 вказаного Переліку передбачено таку підставу для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану як - звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Отже, пунктом 2 постанови КМУ №303 дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах, серед яких, у спірному випадку, є: Міністерство охорони здоров`я України, яке наказом від 17.03.2023 №522 надало Держпродспоживслужбі повноваження на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) з підстав, визначених Переліком, зокрема з підстави звернення фізичної особи про порушення, яке спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави.

Водночас, згідно з ст.3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.

Суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 , яка слугувала підставою для проведення позапланового заходу позивача, необґрунтованою, оскільки вона не містить інформації про спричинення шкоди правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю конкретної фізичної особи чи безпеці держави.

Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання визначено Законом України Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення №2899-IV (далі Закон №2899-IV).

Згідно з ст.1 Закону №2899-IV реклама і стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою, результатом або ймовірним результатом яких прямо чи опосередковано є стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або вживання тютюну.

Частиною першою статті 16-1 Закону №2899-IV встановлено, що забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі:

розміщення інформації про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та/або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у місцях, у яких такі пристрої реалізуються чи надаються споживачеві, з використанням графічних зображень чи малюнків (крім знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються такі пристрої), кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, рухомих світлових приладів, пристроїв для демонстрації відеороликів, а також розміщення поза межами місць реалізації пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння будь-якої інформації про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та/або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (абз.7 ч.1 ст.16-1 Закону).

Таким чином, заборона будь-якої реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, діє у випадках:

- розміщення інформації про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння;

- розміщення інформації про пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

При цьому, розміщення інформації, передбаченої абз.7 ч.1 ст.16-1 Закону №2899-IV, охоплюється місцями, де безпосередньо товар реалізується, а також поза межами місць реалізації.

Відповідно до абз.9 ч.2 ст.20 Закону №2899-IV за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, застосовує фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі, зокрема, порушення вимог ст.16-1 цього Закону тридцять тисяч гривень, а в разі повторного протягом року вчинення таких порушень п`ятдесят тисяч гривень за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Отже законодавством встановлена заборона розміщення у місцях реалізації тютюнових виробів саме інформації про пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння або їх виробників, а не безпосередньо самих пристроїв, розміщення зразків яких у місцях їх реалізації є однією з обов`язкових вимог правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Судом встановлено, що відповідно до постанови підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувало те, що в приміщенні магазину Табакерка розміщено пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, які розміщені на трьох кольорових елементах (фонових вставках) блакитного та синього кольору, із розміщеним на таких вставках знаків для товарів і послуг, під якими випускаються такі пристрої та ціною на них, які є відмінними від кольору торгівельного обладнання чи оформлення вітрини (білого кольору).

На підтвердження обставин вчинення позивачем правопорушення, відповідачем також надано до суду матеріали фото та відеофіксації.

Разом з цим, дослідивши наявні в матеріалах справи фото та відеозаписи, судом встановлено, що на останніх зафіксована наявність в магазині вітрини із пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, які реалізується у торговому приміщенні. При цьому, на вітрині та безпосередньо таких пристроях відсутня будь-яка інформація, безпосередньо спрямована на стимулювання їх продажу.

Згідно з ч.7 ст.8 Закону України Про рекламу розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, в яких цей товар реалізується чи надається споживачам, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 по справі №420/2004/22 зазначив, що положення абз.1,5 ч.1 ст.16 Закону №2899-IV, у системному зв`язку із ст.1 та 13 цього закону, а також ст.8 та 22 Закону України Про рекламу, заборону стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема у спосіб продажу тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами, необхідно розуміти так, що такий продаж забороняється у наборі з будь-якими іншими товарами, які не пов`язані з вживанням тютюнових виробів; сам по собі продаж тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (кальян), якщо такий продаж не передбачає здійснення заходів, визначених ч.1 ст.16 Закону №2899-IV, не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.

Як встановлено судом по цій справі позивач здійснював продаж пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах магазину.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що позивач здійснював розповсюдження інформації про вищезазначені пристрої або їх виробників з метою стимулювання осіб до вживання тютюнових виробів.

Оскільки суд дійшов висновку про недоведеність вчинення позивачем порушення законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, що є достатнім для скасування оскаржуваної постанови від 24.05.2024 №02 з підстав необґрунтованості та неправомірності висновків відносно позивача суд враховуючи позицію ЄСПЛ, викладену у справах Салов проти України та Серявін та інші проти України, не надає оцінку іншим доводам позивача щодо порушення порядку проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю).

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 75-78, 90, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕРС СТАР (місцезнаходження: 65101, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 12, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: 46006, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 20; ) про визнання протиправним та скасування постанови № 09 від 20.08.2024 року, якою застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області від 20.08.2024 року №09, якою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерс Стар» застасовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30000,00 грн.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕРС СТАР (місцезнаходження: 65101, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 12, ) судові витрати у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили у строк і порядок визначені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.11.2024 р.

Суддя О.М. Тарасишина