Справа № 160/22733/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період простою (з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року), оголошеним ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та впливу невідворотної сили спричиненої поширенням респіраторної хвороби COVID-19.
В обгрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що позивач не працювала з 08.12.2021 року по 28.02.2023 року не з власного бажання, а у зв`язку з оголошенням простою на підприємстві внаслідок впливу невідворотної сили, спричиненої поширенням респіраторної хвороби COVID-19 та військовою агресією рф проти України, введенням в Україні воєнного стану та введенням особливого стану на підприємстві, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, та повинні бути виключені з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати. При цьому, нормативними актами не визначено обмеження щодо неможливості виключення певного періоду роботи застрахованої особи з розрахункового періоду, в якому вона не працювала з поважних причин, з підстав отримання застрахованою особою в цей період заробітної плати. Крім того, пунктом 3 Порядку №1266 чітко зазначено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду. Таким чином, розрахунок середньої заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати (з лютого 2022 року по січень 2023 року), був визначений з урахуванням періоду простою на підприємстві, оголошеним у зв`язку з введенням воєнного стану на території України. З урахуванням вказаного, можливо дійти висновку про протиправність дій відповідача щодо невиключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм ПАТ «АМКР», обумовлених введенням воєнного стану на території України.
Ухвалою від 26.08.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на різних посадах в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та звільнена 04.04.2023 року за власним бажанням, що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .
З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12ААА №129824 від 15.12.2023 року позивачу встановлено 35% втрати працездатності повторно внаслідок професійного захворювання та встановлена третя група інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою.
Відповідно до довідки від 05.07.2024 року №54-27, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_1 знаходилася на простоях за межами підприємства в періоди:
з 08.12.2021 року по 08.12.2021 року розпорядження №816 від 08.12.2021 року;
з 23.12.2021 року по 26.12.2021 року розпорядження №816 від 08.12.2021 року;
з 01.01.2022 року по 09.01.2022 року розпорядження №876 від 31.12.2021 року;
з 22.01.2022 року по 31.01.2022 року розпорядження №59 від 20.01.2022 року;
з 01.02.2022 року по 02.02.2022 року розпорядження №117 від 02.02.2022 року;
з 12.02.2022 року по 28.02.2022 року розпорядження №198 від 14.05.2022 року;
з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року розпорядження №173 від 01.03.2022 року;
з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року розпорядження №228 від 01.04.2022 року;
з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року розпорядження №278 від 02.05.2022 року;
з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року розпорядження №332 від 01.06.2022 року;
з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року розпорядження №410 від 05.07.2022 року;
з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року розпорядження №474 від 02.08.2022 року;
з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року розпорядження №530 від 02.09.2022 року;
з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року розпорядження №541 від 30.09.2022 року;
з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року розпорядження №597 від 01.11.2022 року;
з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року розпорядження №697 від 05.12.2022 року;
з 01.01.2023 року по 22.01.2023 року розпорядження №750 від 29.12.2022 року;
з 16.02.2023 року по 28.02.2023 року розпорядження №139 від 16.02.2023 року.
Означені розпорядження з додатками до них долучені і до матеріалів справи.
12.07.2024 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку щомісячної страхової виплати з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 08.12.2021 року по 28.02.2023 року у зв`язку із простоєм, оголошеним на підприємстві, розрахунок середньої заробітної плати провести виходячи із періоду, який передував простою, оголошеному на підприємстві.
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача, при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним на ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та впливу невідворотної сили спричиненої поширенням респіраторної хвороби COVID-19, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України від 23.09.1999 року №1105 - XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №1105 - XIV; в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.
Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.
за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;
за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.
Відповідно до статті 2 Закону №1105-ХІV законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про соціальне страхування, застосовуються норми міжнародного договору.
Частиною першою статті 9 Закону №1105-ХІV передбачено, що застрахована особа має право на: безоплатне отримання інформації про порядок витрачання страхових коштів соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку, а також роз`яснень з питань соціального страхування; отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом; участь у розслідуванні страхового випадку, у тому числі за участю представника профспілкового органу або своєї довіреної особи; послуги з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що надаються відповідно до вимог Закону України "Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я"; послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію; відшкодування під час проходження реабілітації у сфері охорони здоров`я і професійної реабілітації витрат на проїзд до місця проведення реабілітації чи навчання та у зворотному напрямку, на проїзд особи, яка її супроводжує; забезпечення допоміжними засобами реабілітації, що надаються відповідно до вимог законів України "Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я" та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»; оскарження дій страховика, роботодавця щодо надання страхових виплат та соціальних послуг; судовий захист своїх прав.
Відповідно до статті 29 Закону №1105-ХІV страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
Згідно із статтею 30 Закону №1105-ХІV, страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із:
1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;
5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Статтею 32 Закону №1105-ХІV передбачено, що Медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності потерпілих здійснюється МСЕК відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства. Позачергова експертиза проводиться МСЕК за заявою потерпілого, страховика чи інших заінтересованих осіб, а у випадках, передбачених законом, - за клопотанням органів досудового розслідування або за рішенням суду (судді).
Так, з матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12ААА №129824 від 15.12.2023 року позивачу встановлено 35% втрати працездатності повторно внаслідок професійного захворювання.
Водночас, з матеріалів справи також вбачається, розрахунковим періодом, за який обчислено середню заробітну плату, є період з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року.
Отже, спірним у цій справі є питання щодо не виключення відповідачем із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним ПАТ «АМКР» у зв`язку з простоєм на підприємстві з 08.12.2021 року по 28.02.2023 року внаслідок впливу невідворотної сили, спричиненої поширенням респіраторної хвороби COVID-19 та військовою агресією рф проти України, введенням в Україні воєнного стану та введенням особливого стану на підприємстві.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Надалі дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 року №341/2022 від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024 та від 06.05.2024 року №271/2024.
Відповідно до довідки від 05.07.2024 року №54-27, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_1 знаходилася на простоях за межами підприємства в періоди:
- з 08.12.2021 року по 08.12.2021 року розпорядження №816 від 08.12.2021 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню). Згідно додатку 1 до розпорядження №816 від 08.12.2021 року період простою: 08.12.2021 року 31.12.2021 року;
- з 23.12.2021 року по 26.12.2021 року розпорядження №816 від 08.12.2021 року;
- з 01.01.2022 року по 09.01.2022 року розпорядження №876 від 31.12.2021 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню). Згідно додатку 1 до розпорядження №876 від 31.12.2021 року період простою: 01.01.2022 року 09.01.2022 року;
- з 22.01.2022 року по 31.01.2022 року розпорядження №59 від 20.01.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню). Згідно додатку 1 до розпорядження №59 від 20.01.2022 року період простою: 22.01.2022 року 31.01.2022 року;
- з 01.02.2022 року по 02.02.2022 року розпорядження №117 від 02.02.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню). Згідно додатку 1 до розпорядження №117 від 02.02.2022 року період простою: 01.02.2022 року 02.02.2022 року;
- з 12.02.2022 року по 28.02.2022 року розпорядження №198 від 14.05.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню). Згідно додатку 1 до розпорядження №198 від 14.02.2022 року період простою: 12.02.2022 року 28.02.2022 року;
- з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року розпорядження №173 від 01.03.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених введенням особливого стану на підприємстві та воєнного стану в країні). Згідно додатку 1 до розпорядження №175 від 01.03.2022 року період простою: 01.03.2022 року 31.03.2022 року;
- з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року розпорядження №228 від 01.04.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених введенням особливого стану на підприємстві та воєнного стану в країні). Згідно додатку 1 до розпорядження №228 від 01.04.2022 року період простою: 01.04.2022 року 30.04.2022 року;
- з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року розпорядження №278 від 02.05.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених введенням особливого стану на підприємстві та воєнного стану в країні). Згідно додатку 1 до розпорядження №278 від 02.05.2022 року період простою: 01.05.2022 року 31.05.2022 року;
- з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року розпорядження №332 від 01.06.2022 року (у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених введенням особливого стану на підприємстві та воєнного стану в країні). Згідно додатку 1 до розпорядження №332 від 01.06.2022 року період простою: 01.06.2022 року 30.06.2022 року;
- з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року розпорядження №410 від 05.07.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №410 від 05.07.2022 року період простою: 01.07.2022 року 31.07.2022 року;
- з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року розпорядження №474 від 02.08.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №474 від 02.08.2022 року період простою: 01.08.2022 року 31.08.2022 року;
- з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року розпорядження №530 від 02.09.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №530 від 02.09.2022 року період простою: 01.09.2022 року 30.09.2022 року;
- з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року розпорядження №541 від 30.09.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №541 від 30.09.2022 року період простою: 01.10.2022 року 31.10.2022 року;
- з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року розпорядження №597 від 01.11.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №597 від 01.11.2022 року період простою: 01.11.2022 року 30.11.2022 року;
- з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року розпорядження №697 від 05.12.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №697 від 05.12.2022 року період простою: 01.12.2022 року 31.12.2022 року;
- з 01.01.2023 року по 22.01.2023 року розпорядження №750 від 29.12.2022 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №750 від 29.12.2022 року період простою: 01.01.2023 року 01.02.2023 року;
- з 16.02.2023 року по 28.02.2023 року розпорядження №139 від 16.02.2023 року (на підставі ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»). Згідно додатку 1 до розпорядження №139 від 16.02.2023 року період простою: 16.02.2023 року 28.02.2023 року.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.
Згідно з частиною 8 статті 36 Закону №1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 (Далі - Порядок №1266).
Відповідно до п. 3 Порядку №1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). У такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Відповідно до п. 12 Порядку №1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Відповідно до п. 13 Порядку №1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КЗпП України простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу 20.11.2023 року встановлена третя група інвалідності за наслідками професійного захворювання та 35% втрати працездатності.
Крім цього, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем був визначений середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому з урахуванням часу простою на підприємстві, оскільки на думку відповідача, простій не відноситься до поважних причин та не може бути виключений з розрахункового періоду.
Листом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 05.07.2024 року №54-27 підтверджено періоди, за яких ОСОБА_1 знаходилася на простоях за межами підприємства.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.
Тобто, позивач не працював у період з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року не з власного бажання, а у зв`язку з оголошенням простою на підприємстві внаслідок впливу невідворотної сили спричиненої російською військовою агресією, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, та повинні бути виключені з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати.
При цьому, нормативними актами не визначено обмеження щодо неможливості виключення певного періоду роботи застрахованої особи з розрахункового періоду, в якому вона не працювала з поважних причин, з підстав отримання застрахованою особою в цей період заробітної плати.
Крім того, пунктом 3 Порядку №1266 чітко зазначено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.
Таким чином, період з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року має бути виключений з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати позивача.
Щодо періодів, в яких ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» оголошений простій у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню:
- 08.12.2021 року по 08.12.2021 року розпорядження №816 від 08.12.2021 року, згідно додатком 1 до якого період простою: 08.12.2021 року 31.12.2021 року;
- з 23.12.2021 року по 26.12.2021 року розпорядження №816 від 08.12.2021 року;
- з 01.01.2022 року по 09.01.2022 року розпорядження №876 від 31.12.2021 року. Згідно додатку 1 до розпорядження №876 від 31.12.2021 року період простою: 01.01.2022 року 09.01.2022 року;
- з 22.01.2022 року по 31.01.2022 року розпорядження №59 від 20.01.2022 року. Згідно додатку 1 до розпорядження №59 від 20.01.2022 року період простою: 22.01.2022 року 31.01.2022 року;
- з 01.02.2022 року по 02.02.2022 року розпорядження №117 від 02.02.2022 року. Згідно додатку 1 до розпорядження №117 від 02.02.2022 року період простою: 01.02.2022 року 02.02.2022 року;
- з 12.02.2022 року по 28.02.2022 року розпорядження №198 від 14.05.2022 року. Згідно додатку 1 до розпорядження №198 від 14.02.2022 року період простою: 12.02.2022 року 28.02.2022 року.
Згідно зі ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, який відмінено з 30.06.2023 року Постановою КМУ №651 від 27.06.2023 року.
Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2020 року №1645-ІІІ карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
Оскільки простій на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було запровадження внаслідок невідкладних заходів впливу невідворотної сили спричиненої введення на всій території України карантину, суд вважає, що періоди простою вказаного підприємства, можуть бути визнані поважною причиною при розрахунку середньої заробітної плати та повинні бути виключені з розрахункового періоду.
При цьому, суд враховує, що період простою через карантин з 08.12.2021 року по 28.02.2022 року не був безперервним, так як матеріалами справи, а саме: додатками до вищевказаних розпорядженнями ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» передбачені періоди простою у зв`язку з карантином: з 08.12.2021 року по 31.12.2021 року (включно), з 01.01.2022 року по 09.01.2022 року (включно), з 22.01.2022 року по 31.01.2022 року (включно), з 01.02.2022 року по 02.02.2022 року (включно), з 12.02.2022 року по 28.02.2022 року (включно).
Таким чином, означені періоди простою у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаних з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою запобігання її поширенню, підлягають виключенню із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати періоди простою з 08.12.2021 року по 31.12.2021 року (включно), з 01.01.2022 року по 09.01.2022 року (включно), з 22.01.2022 року по 31.01.2022 року (включно), з 01.02.2022 року по 02.02.2022 року (включно), з 12.02.2022 року по 28.02.2022 року (включно), оголошеним ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», обумовленого введенням карантину на всій території України, та період простою з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко