Справа № 520/24114/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року № 520/24114/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №2 від 18.07.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період роботи з 22.07.1976 р. по 12.10.1977 р. на Ізюмському тепловозоремонтному підприємстві; період проходження військової служби з 21.10.1977 року по 29.10.1979 р.; періоди роботи з 18.01.1980 р. по 08.07.1981 р. та з 28.03.1986 р. по 18.03.1991 р. на Державному підприємстві Ізюмський приладобудівному заводі імені Дзержинського; за період роботи з 15.07.1981 р. по 17.03.1986 р. в Будівельному управлінні «Ізюмбуд» тресту «Промбуд-3»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.11.2023 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №2 від 18.07.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2023 позивач звернувся із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення №02 від 04.12.2023 р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутність необхідного страхового стажу. Зазначено, до страхового стажу не зараховані всі періоди роботи згідно архівних довідок №13-43/326 від 03.06.2021 з 22.07.1976 по 12.10.1977, №779 від 12.10.2023 з 15.07.1981 по 17.03.1986 та довідки №23-326 від 24.05.2021 з 18.01.1980 по 08.07.1981, з 28.03.1986 по 18.03.1991, оскільки вищезазначені періоди роботи не підтверджені записами трудової книжки та можливо врахувати після проведення зустрічної перевірки. До страхового стажу не зараховано довідку № 4/384 від 25.05.1921, оскільки записи про період проходження військової служби з 21.10.1977 по 29.10.1979 не завірені печаткою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі №520/12003/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04.12.2023 р. №02 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2023р. про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду по даній справі.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області винесено рішення №2 від 18.07.2024 р., яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії, в зв`язку із відсутністю необхідного стажу.

У вищевказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 6 років 6 місяців 20 днів.

Також, в оскаржуваному рішенні вказано, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 22.07.1976 по 12.10.1977, відображений в довідці № 13-43/326 від 03.06.2021, з 18.01.1980 по 08.07.1980 та з 28.03.1986 по 18.03.1991, відображені в довідці № 23-326 від 24.05.2021, період проходження строкової військової служби з 21.10.1977 по 29.10.1979, відображений в довідці № 4/384 від 25.05.2021, оскільки довідки про зазначені періоди роботи надані в ксерокопіях. Зазначено, що період проходження строкової військової служби з 21.10.1977 по 29.10.1979 також не підлягає зарахуванню, оскільки уточнююча довідка № 4/384 від 25.05.2021 не завірена печаткою.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон України № 1058) цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років (ч.3 ст.26 Закону України № 1058).

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії (ч.4 ст.26 Закону України № 1058).

Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що період проходження строкової військової служби з 21.10.1977 по 29.10.1979 не підлягає зарахуванню, оскільки уточнююча довідка № 4/384 від 25.05.2021 не завірена печаткою.

За висновками рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі №520/12003/24, яке набрало законної сили, та обставина, що довідка №4/384 від 25.05.2021 р. про період проходження заявником військової служби з 21.10.1977 по 29.10.1979 р. не завірена печаткою, не робить таку довідку недостовірною. Суд зазначив, що

на думку суду, відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду, відповідач діяв протиправно, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на висновки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі №520/12003/24, до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню період проходження військової служби з 21.10.1977 року по 29.10.1979 р.

Також, в оскаржуваному рішенні пенсійним органом зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 22.07.1976 по 12.10.1977, відображений в довідці № 13-43/326 від 03.06.2021, з 18.01.1980 по 08.07.1980 та з 28.03.1986 по 18.03.1991, відображені в довідці № 23-326 від 24.05.2021, оскільки довідки про зазначені періоди роботи надані в ксерокопіях.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

За висновками рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі №520/12003/24, яке набрало законної сили, подані заявником до пенсійного фонду довідки №13-43/326 від 03.06.2021, №779 від 12.10.2023 р., №23-326 від 24.05.2021 р. містять всі необхідні реквізити: дату видачі та вихідний номер; назву органу, що видав довідки; номера та дати наказів про прийняття та звільнення з роботи. Суд зазначив, що довідки №13-43/326 від 03.06.2021 та №23-326 від 24.05.2021 р. засвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. з оригіналу документа. Вказано, що на думку суду, відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду, відповідач діяв протиправно, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на висновки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі №520/12003/24, до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню період роботи з 22.07.1976 р. по 12.10.1977 р. на Ізюмському тепловозоремонтному підприємстві, періоди роботи з 18.01.1980 р. по 08.07.1981 р. та з 28.03.1986 р. по 18.03.1991 р. на Державному підприємстві Ізюмський приладобудівному заводі імені Дзержинського.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №2 від 18.07.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, пенсійним органом зараховано до стажу позивача період його роботи з 15.07.1981 р. по 17.03.1986 р., що підтверджується витягом з комп`ютерної програми Пенсійного фонду.

Отже, права позивача в частині не зарахування вказаного періоду роботи до його страхового стажу не є порушеним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період роботи з 22.07.1976 р. по 12.10.1977 р. на Ізюмському тепловозоремонтному підприємстві, період проходження військової служби з 21.10.1977 року по 29.10.1979 р., періоди роботи з 18.01.1980 р. по 08.07.1981 р. та з 28.03.1986 р. по 18.03.1991 р. на Державному підприємстві Ізюмський приладобудівному заводі імені Дзержинського та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.11.2023 р.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позовні вимоги немайнового характеру. Позивачем було додано до позовної заяви документ про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року судовий збір за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, фізичною особою, підлягає сплаті в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем було подано дану позовну заяву через систему "Електронний суд".

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в частині 968,96 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №2 від 18.07.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період роботи з 22.07.1976 р. по 12.10.1977 р. на Ізюмському тепловозоремонтному підприємстві, період проходження військової служби з 21.10.1977 року по 29.10.1979 р., періоди роботи з 18.01.1980 р. по 08.07.1981 р. та з 28.03.1986 р. по 18.03.1991 р. на Державному підприємстві Ізюмський приладобудівному заводі імені Дзержинського.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.11.2023 р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.