Справа № 607/22025/24
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 Справа №607/22025/24 Провадження №2-а/607/420/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., представника позивача Кантелюка Т.-Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Наталії Петрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. звернулась до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №451 від 25.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що постановою №451 від 25.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за те, що позивач відмовився від отримання повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З вказаною постановою позивач не погоджується з огляду на таке. 16.09.2024 його було зупинено представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 для перевірки військово-облікових документів. Під час перевірки було з`ясовано, що позивач перебуває на військовому обліку, при цьому у розшуку не перебуває. В подальшому представниками територіального центру комплектування було повідомлено, що позивачу буде виписана повістка у зв`язку із тим, що він був змушений стати на військовий облік, хоча перед цим вони переконались, що позивач перебуває на військовому обліку. Після цього, позивач звернувся до них із проханням надати наказ керівника установи про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у відповідь на що вони пред`явили наказ за лютий 2024 року, який не відповідає чинному законодавству України. Жодної повістки позивачу вручено не було та акту відмови від отримання повістки також складено не було. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 29.10.2024 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

07.11.2024 судом отримано відзив на позов, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_4 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що 23.09.2024 близько 9 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув ОСОБА_1 . Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно наявної у відповідача інформації, ОСОБА_1 16.09.2024 була виписана повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 год. 17.09.2024, а також складено акт відмови від отримання повістки. Тому, оскаржувана постанова є правомірною та прийнятою згідно із нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі, про що зазначив у відзиві.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

23.09.2024 офіцером відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно даного протоколу 23.09.2024 громадянин ОСОБА_1 близько 09 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що працівники Національної поліції України повідомили йому, що він перебуває у базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст.210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із вищевказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період, чим здійснив порушення вимог п.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів»). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

У протоколі ОСОБА_1 вказав, що з діями ТЦК не згідний.

ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 25.09.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію протоколу ОСОБА_1 отримав 25.09.2024.

25.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП №451, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Згідно постанови, 23.09.2024 громадянин ОСОБА_1 близько 09 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із тим, працівники Національної поліції України повідомили йому, що він перебуває у базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст.210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 25.09.2024.

Згідно ч.3 ст.210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час.

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Відповідно до п.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів (підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487).

До відзиву представником відповідача долучено копію повістки №2, яка виписана на ім`я ОСОБА_1 про обов`язок останнього з`явитися для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 17.09.2024 о 10 год. Дата виправлена з числа 16 на число 17.

Із розписки, яка є відривним корінцем до повістки, також вбачається, що дата виправлена з 16.09.2024 на 17.09.2024. Підпис ОСОБА_1 про отримання повістки відсутній.

16.09.2024 складено акт відмови від отримання повістки наступного змісту: «Дійсним підтверджуємо, під час здійснення оповіщення громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Текст повістки про явку на 10.40 год. 16.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено (озвучено) громадянину ОСОБА_1 о 10:40 16.09 2024.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що повістка про виклик позивача до Тернопільського РТЦК та акт відмови від отримання повістки містять очевидні суперечності та виправлення щодо дати явки позивача до центру комплектування, відповідачем, поза розумним сумнівом, не доведено факт відмови позивача від отримання повістки та ухилення від явки до РТЦК. Так як, обов`язковою умовою для цього, зокрема, є встановлення коли була вручена повістка та на яку дату (годину) особа повинна була з`явитись в РТЦК, щоб в подальшому з`ясувати чи виконано особою вимоги повістки.

З наданого відповідачем акту відмови від отримання повістки вбачається, що її було доведено до відома позивача о 10.40 16.09.2024, а також, що повісткою було зобов`язано позивача з`явитись в РТЦК у цю ж мить о 10.40 16.09.2024, що, без сумніву, не можливо.

Якщо ж порівняти день та час, на який позивачу необхідно було з`явитись в РТЦК, зазначений у повістці (17.09. о 10.00 год.) та акті про відмову (16.09. о 10.40 год.), то такі відрізняються, а отже відсутня правова визначеність у вимогах відповідача до позивача, за невиконання яких відповідач притягує позивача до адміністративної відповідальності.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №451 від 25.09.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження - АДРЕСА_2 .

Рішення складено та підписано 21.11.2024.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук