Справа № 420/22340/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику осіб) адміністративну справу за позовом Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 15 липня 2024 року надійшов адміністративний позов Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2024, ВП № 75309210;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 09.07.2024, винесену в межах виконавчого провадження №75309210.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що 11.06.2024 року Одеським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист по справі №420/28044/23 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 р. за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 ) до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа - рішення та зобов`язання вчинити дії. Відповідно до вищезазначеного рішення суду адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано лист-рішення Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2023 № 01-05/4/322вх щодо відмови в погодженні розміщення елементу вуличної торгівлі лотку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою ФОП ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Дане рішення набрало законної сили після перегляду П`ятим апеляційним адміністративним судом 28.05.2024. 11.06.2024 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради на виконання рішення суду у справі 420/28044/24 після повторного розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 прийняла лист рішення за № 01-05-8/929вх, яким погодила розміщення елементу вуличної торгівлі лотку за адресою: АДРЕСА_1 , та направила його на адресу заявника рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти 11.06.2024. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП ОСОБА_1 отримав лист-рішення 26.06.2024, що підтверджується його підписом. 17.06.2024 за заявою ФОП ОСОБА_1 Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семиразум Є.В. відкрив виконавче провадження № 75309210 на підставі виконавчого листа №420/28044/23 від 11.06.2024. 04.07.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» на електрону адресу Пересипської районної адміністрації Одеської міської надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, додатком до цієї заяви була постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семиразуму Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2024 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі 420/28044/23 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа-рішення та зобов`язання вчинити дії. Позивач зазначає, що беручи до уваги те, що Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради добровільно виконала рішення суду у справі 420/28044/24 шляхом направлення листа рішення 11.06.2024 на адресу ФОП ОСОБА_1 , тобто ще до відкриття виконавчого провадження, керуючись п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було підготовлено заяву за вихідним № 01-10/774вих05.07.2024 про закінчення виконавчого провадження з додатками доказами, які підтверджують виконання рішення суду в повному обсязі, яку 08.07.2024 Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради направила рекомендованим поштовим відправленнямна адресу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Семиразума Є.В. та на електрону адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Станом на день подання цієї позовної заяви будь-яких відомостей щодо результатів розгляду заяви про закінчення виконавчого провадження до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради не надходило. 09.07.2024 на електронну адресу Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла постанова державного виконавця Семиразума Є.В.від 08.07.2024 у ВП № 75309210 про накладення штрафу на Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради на користь держави у розмірі 5100 грн. Відповідно до вище зазначеної постанови державним виконавцем Семиразумом Є.В. було встановлено, що рішення суду боржником не виконано, а саме, прийнято рішення без врахування висновків суду.

Враховуючи зазначене, позивач зазначає, що Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради вважає, що рішення по справі № 420/28044/23 фактично виконано в добровільному порядку 11.06.2024, ще до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене , Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради вважає, що відповідно до пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Тому постанова про накладання штрафних санкцій від 08.07.2024 у ВП № 75309210, прийнята старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семиразумом Є. В., підлягає скасуванню, а виконавче провадження №7509210 має бути закритим на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що 14.06.2024 на виконання до відділу надійшов виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду № 420/28044/23 від 11.06.2024 про зобов`язати Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що виконавчий документ відповідав вимогам, встановленим ст. 4 Закону, а також не було підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання 17.06.2024 на підставі заяви стягувача у виконавчому провадженні ВП 75309210 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 02.07.2024 до відділу надійшла заява стягувача про накладення на боржника штрафів за невиконання рішень суду. 08.07.2024 до відділу надійшла від боржника заява про закінчення виконавчого провадження. Зі змісту заяви державним виконавцем встановлено факт невиконання рішення суду боржником, про що було складено акт державного виконавця. 09.07.2024 державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону винесено постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн за невиконання рішень суду, які направлено на адресу Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Оскільки виконавчим документом чітко встановлено спосіб і порядок виконання, як і Законом для виконання рішень зобов`язального характеру, підстав для визнання постанов про накладення штрафів незаконним та неправомірним не має. Законом України «Про виконавче провадження» передбачений певний порядок виконання рішень зобов`язального характеру, а Закон має вищу юридичну силу, аніж постанови КМУ та постанови Верховного суду, що є порушенням мало того прав стягувача на пенсію та основних завдань та засад адміністративного судочинства, а саме: 1) п. 1 , 2, 8 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, так як державному виконавцю Законом України «Про виконавче провадження» надано право накладати штраф на боржника за невиконання рішення суду, адже штраф є своєрідним стимулюванням виконання боржником рішення. 2) п. 1 та 5 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, адже судове рішення є обов`язковим для всіх, чому боржник його не виконує, штраф - є засобом впливу на боржника. Крім того зазначаємо, що у порядку судового контролю Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 лист рішення від 11.06.2024 №01-05-8/929вх прийнятий Пересипської районною адміністрацією Одеської міської ради на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі 420/28044/23 визнано протиправним та скасовано.

Позиція третьої особи обґрунтовується наступним

Третя особа не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що Пересипською районною адміністрацією ОМР, рішення Одеського окружного суду від 29.02.2024 року у справі № 420/28044/23 станом на теперішній час не виконано, а тому виконавче провадження № 75309210 відкрите 17.06.2024 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса на підставі виконавчого листа № 420/28044/24 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 11.06.2024 року про зобов`язання Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а також постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 09.07.2024, винесену в межах виконавчого провадження №75309210 не може вважатися незаконними або викритими протиправно. Відповідач керувався виключно ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та діяв відповідно до ст. 19 Конституції України. Третя особа вважає, що Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрите виконавче провадження та винесена постанова про накладення штрафу на боржника (Пересиипську районну адміністрацію ОМР) є законною та спрямована на ефективне виконання рішення суду. Скасування постанови від 17.06.2024 року ВП № 75309210 про відкриття виконавчого провадження та постанови від 09.07.2024 ВП № 75309210 про накладення штрафу призведе до порушення ст. 129-1 Конституції України, а також порушення прав ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 29 липня 2024 року.

Також зазначеною ухвалою витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 75309210 у повному обсязі.

Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 29 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14.

Проте станом на 06 серпня 2024 року вимоги ухвали суду від 22.07.2024 року в частині надання до суду витребуваних доказів відповідачем не виконано.

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 75309210 у повному обсязі.

Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 14 серпня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14.

Зупинено провадження у справі за позовною заявою Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов - до одержання витребуваних судом документів.

14 серпня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи (вхід. № ЕС/33918/24).

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року поновлено провадження в адміністративній справі за позовом Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов зі стадії на якій воно було зупинене.

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради направити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) копію позову разом з додатками.

Визначено третій особі п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали та позову для подання письмових пояснень третьої особи щодо позову. У зазначений строк третя особа має право надіслати суду письмові пояснення, які повинні відповідати вимогам частини другої - четвертої ст.162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 75309210 у повному обсязі.

Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 30 вересня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14.

Зупинено провадження у справі за позовною заявою Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов - до одержання витребуваних судом документів.

Направлено копію ухвали Міністерству юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001) для здійснення належного контролю щодо виконання Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вимог зазначеної ухвали суду.

27 вересня 2024 року від відповідача до суду від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/47105/24) з витребуваними судом доказами.

30 вересня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (вхід. № ЕС/47476/24).

Ухвалою суду від 26.11.2024 року поновлено провадження в адміністративній справі за позовом Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов зі стадії на якій воно було зупинене.

Станом на 27 листопада 2024 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/28044/23 позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано лист-рішення Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2023 року № 01-05/4/322вх щодо відмови в розміщенні елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/28044/23 набрало законної сили після перегляду П`ятим апеляційним адміністративним судом 28.05.2024 року.

11.06.2024 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради на виконання рішення суду у справі № 420/28044/24 після повторного розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 прийняла лист рішення за № 01-05-8/929вх, яким погодила розміщення елементу вуличної торгівлі лотку за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 календарних днів з моменту укладання договору на право тимчасового користування місцем для розташування елемента вуличної торгівлі з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.

Зазначене рішення Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради направила на адресу заявника рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти 11.06.2024 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП ОСОБА_1 отримав лист-рішення 26.06.2024 року, що підтверджується його підписом.

11.06.2024 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/28044/24 про зобов`язання Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

14.06.2024 року виконавчий лист № 420/28044/23, виданий Одеським окружним адміністративним судом від 11.06.2024 року був пред`явлений до виконання у відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.

17.06.2024 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса було відкрито виконавче провадження № 75309210 щодо виконавчого листа № 420/28044/24 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 11.06.2024 року про зобов`язання Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику 17.06.2024 року та встановлено десятиденний термін для виконання постанови.

26.06.2024 року ОСОБА_1 у поштовому відділені було отримано відповідь Пересипської районної адміністрації ОМР на виконання рішення суду за № 01-05-8/929вх відповідно до якої, останнього було повідомлено, що заява від 19.09.2023р. за № Ф1-1186721-ю/л розглянута відповідно до рішення суду № 420/28044/23 у відповідності до п. 13.7 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, районна адміністрація узгоджує розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею не більше 6,0 кв.м, змішана група товарів, режим роботи 8:00-20:00 за адресою АДРЕСА_1 , строком на 30 календарних днів з моменту укладання договору на права тимчасового користування місцем для розташування елемента вуличної торгівлі з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів.

02.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 надіслав до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву щодо неналежного виконання рішення суду та накладення штрафу на боржника.

Також, 04.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в порядку ст.383 КАС України.

04.07.2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» на електрону адресу Пересипської районної адміністрації Одеської міської надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, додатком до цієї заяви була постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семиразуму Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2024 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі 420/28044/23 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа-рішення та зобов`язання вчинити дії.

Вважаючи, що Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради добровільно виконала рішення суду у справі 420/28044/24 шляхом направлення листа рішення 11.06.2024 року на адресу ФОП ОСОБА_1 , тобто ще до відкриття виконавчого провадження, керуючись п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» позивачем було підготовлено заяву за вихідним № 01-10/774вих05.07.2024про закінчення виконавчого провадження з додатками доказами, які на думку позивача підтверджують виконання рішення суду в повному обсязі, яку 08.07.2024 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради направила рекомендованим поштовим відправленням на адресу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Семиразума Є.В. та на електрону адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

02.07.2024 року до відділу надійшла заява стягувача про накладення на боржника штрафів за невиконання рішень суду.

08.07.2024 року до відділу надійшла від боржника заява про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту заяви державним виконавцем встановлено факт невиконання рішення суду боржником, про що було складено акт державного виконавця.

09.07.2024 року державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону винесено постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. за невиконання рішень суду, які направлено на адресу Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Також судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

За результатами ознайомлення з ухвалою від 15.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 відповідно до ст. 293 КАС України, скористався своїм правом на оскарження ухвали суду першої інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

- ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №420/28044/23 скасовано та ухвалено нову постанову;

- заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 03.07.2024 року подану в порядку статті 383 КАС України, задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано лист-рішення від 11.06.2024 року №01-05-8/929вх прийнятий Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі №420/28044/23.

Позивач, не погоджуючись з постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2024 року та про накладення штрафу від 09.07.2024 року, винесені в межах виконавчого провадження №75309210, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Згідно зі ст.1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

За статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (ст.3 Закону).

Вимоги до виконавчого документу визначені ст. 4 Закону.

Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Зазначене узгоджується з приписами розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Окрім іншого, вказаним розділом визначено загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження.

Так, згідно наведеної норми примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону.

Виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім`я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду.

Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Водночас ч.4 ст.4 закону України «Про виконавче провадження» визначено виключні обставини для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Як встановлено судом, пред`явлений до виконання виконавчий лист № 420/28044/23 від 11.06.2024 року, виданий Одеським окружного адміністративним судом має зобов`язальний характер, а отже повністю відповідав вимогам, визначеним ст. 4, 6 Закону, а також були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а тому державним виконавцем правомірно 17.06.2024 року на підставі заяви стягувача у виконавчому провадженні ВП 75309210 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для її скасування.

Щодо постанови про накладення штрафу від 09.07.2024 року, суд зазначає наступне.

Так, статтями 19, 22, 46 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією України, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання боржником в обумовлений строк рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Суд зазначає, що в розумінні статей 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", поважними причинами невиконання божником рішення, за яким його зобов`язано вчинити певні дії, можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій, до виконання яких він зобов`язаний відповідним рішенням та підтверджені належним чином.

Поважними причинами невиконання рішення суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено судом вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/28044/23 позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково: визнано протиправним та скасовано лист-рішення Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2023 року № 01-05/4/322вх щодо відмови в розміщенні елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

11.06.2024 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради на виконання рішення суду у справі № 420/28044/24 після повторного розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 прийняла лист рішення за № 01-05-8/929вх, яким погодила розміщення елементу вуличної торгівлі лотку за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 календарних днів з моменту укладання договору на право тимчасового користування місцем для розташування елемента вуличної торгівлі з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради. Зазначене рішення Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради направила на адресу заявника рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти 11.06.2024 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП ОСОБА_1 отримав лист-рішення 26.06.2024 року, що підтверджується його підписом.

26.06.2024 року ОСОБА_1 у поштовому відділені було отримано відповідь Пересипської районної адміністрації ОМР на виконання рішення суду за № 01-05-8/929вх відповідно до якої, останнього було повідомлено, що заява від 19.09.2023р. за № Ф1-1186721-ю/л розглянута відповідно до рішення суду № 420/28044/23 у відповідності до п. 13.7 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, районна адміністрація узгоджує розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею не більше 6,0 кв.м, змішана група товарів, режим роботи 8:00-20:00 за адресою АДРЕСА_1 , строком на 30 календарних днів з моменту укладання договору на права тимчасового користування місцем для розташування елемента вуличної торгівлі з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів.

02.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 надіслав до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву щодо неналежного виконання рішення суду та накладення штрафу на боржника.

Також, 04.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в порядку ст.383 КАС України.

Вважаючи, що Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради добровільно виконала рішення суду у справі 420/28044/24 шляхом направлення листа рішення 11.06.2024 року на адресу ФОП ОСОБА_1 , тобто ще до відкриття виконавчого провадження, керуючись п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» позивачем було підготовлено заяву за вихідним № 01-10/774вих05.07.2024про закінчення виконавчого провадження з додатками доказами, які на думку позивача підтверджують виконання рішення суду в повному обсязі, яку 08.07.2024 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради направила рекомендованим поштовим відправленням на адресу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Семиразума Є.В. та на електрону адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

02.07.2024 року до відділу надійшла заява стягувача про накладення на боржника штрафів за невиконання рішень суду.

08.07.2024 року до відділу надійшла від боржника заява про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту заяви державним виконавцем встановлено факт невиконання рішення суду боржником, про що було складено акт державного виконавця.

09.07.2024 року державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону винесено постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. за невиконання рішень суду, які направлено на адресу Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Також судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Разом з тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

- ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі №420/28044/23 скасовано та ухвалено нову постанову;

- заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 03.07.2024 року подану в порядку статті 383 КАС України, задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано лист-рішення від 11.06.2024 року №01-05-8/929вх прийнятий Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі №420/28044/23.

При цьому, П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 17.09.2024 року у справі №420/28044/23, зокрема, встановлено наступне: «…Як правильно встановив суд першої інстанції, 11.06.2024 року Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради складено лист-рішення №01-05-8/929вх відповідно до якого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі №420/28044/23 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа-рішення та зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили після перегляду П`ятим апеляційним адміністративним судом 28.05.2024, на заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 від 19.09.2023 №Ф1-1186721-ю/л та доданих до неї графічних матеріалів, які надійшли з Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради, у відповідності до пункту 13.7. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. № 3961-VI, районна адміністрація, за умови дотримання суб`єктом господарювання положень діючого законодавства, державних стандартів та актів органів місцевого самоврядування м. Одеси, узгоджує розміщення елементу вуличної торгівлі лотку, площею не більше 6,00 кв. м., змішаної групи товарів, з режимом роботи: 08.00-20.00, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 календарних днів з моменту укладання договору на право тимчасового користування місцем для розташування елемента вуличної торгівлі з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.

Звертаючись 19 вересня 2023 року, для узгодження розміщення елементів вуличної торгівлі (у тому числі під час проведення ярмарків за адресою: АДРЕСА_1 ) із заявою через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради до Пересипської районної адміністрації (реєстраційний номер Ф1-186721-ю/л) ФОП ОСОБА_1 просив, зокрема, узгодити розміщення елементу вуличної торгівлі лотку, площею не більше 6,00 кв. м., змішаної групи товарів, з режимом роботи: 08.00-20.00, за адресою: АДРЕСА_1 , на період роботи 5 років.

Так, у зазначеному листі-рішенні № 01-05-8/929вх від 11.06.2024 року відповідач зазначив про узгодження розміщення елементу вуличної торгівлі строком на 30 календарних днів.

Проаналізувавши наведені вище правові норми, апеляційний суд звертає увагу, що в правилах №3961-VI жодним чином не врегульовані повноваження відповідача встановлювати строк, на який елемент вуличної торгівлі буде розташовано, окрім того, який був зазначений в заяві про узгодження розміщення елементу вуличної торгівлі.

Як слідує зі змісту п.13.7 Правил №3961, за результатами визначення відповідності намірів щодо місця розташування елемента торгівлі положенням діючого законодавства, державним стандартам та актам органів місцевого самоврядування м. Одеси відповідна районна адміністрація Одеської міської ради уповноважена на прийняття листа - рішення щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, або листа-рішення щодо мотивованої відмови у реалізації намірів розміщення елемента торгівлі.

Таким чином, у даній справі дискреційні повноваження відповідача обмежені вибором двох варіантів: надати лист-узгодження або відмовити в його надані.

Отже, право апелянта на узгодження розміщення елементу вуличної торгівлі, на строк, зазначений при його зверненні не змінений, враховуючи мотивувальні частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року, на виконання якого відповідачем і було винесено лист-рішення від 11.06.2024 №01-05-8/929вх.

За вказаних обставин, враховуючи приписи ст. 129-1 Конституції України, відповідач, виконуючи судове рішення в цій справі, яке набрало законної сили, був зобов`язаний прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що як на час подання апелянтом заяви до суду першої інстанції, на час постановлення оскаржуваної в цій справі ухвали, так і на час апеляційного розгляду справи, чинне законодавство не зазнало змін, на підставі яких у відповідача виникли б правові підстави обмежити строк на розміщення елементу вуличної торгівлі, який було заявлено позивачем у його первинному зверненні до відповідача.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що правовідносини, протиправність дій в яких, була зазначена позивачем у заяві, поданій в порядку ст. 383 КАС України, не стосуються виконання судового рішення у справі №420/28044/23№».

При цьому апеляційний суд у вищезазначеній постанові від 17.09.2024 року констатував, що неналежне виконання відповідачем рішення в справі №420/28044/23, в частині застосування відповідачем обмеження строку на який надається можливість розміщення елементу вуличної торгівлі, призводить до порушення відповідачем ст. 129-1 Конституції України, до систематичного порушення прав позивача, змушує позивача постійно звертатись до суду за захистом своїх прав.

Отже, апеляційним судом визнано протиправним та скасовано лист-рішення від 11.06.2024 №01-05-8/929вх Пересипської районної адміністрації ОМР, який було надано на виконання рішення суду від 29.02.2024 року у справі № 420/28044/23.

Відтак, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що Пересипською районною адміністрацією ОМР, рішення Одеського окружного суду від 29.02.2024 року у справі № 420/28044/23 станом на теперішній час не виконано, а тому виконавче провадження № 75309210 відкрите 17.06.2024 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса на підставі виконавчого листа № 420/28044/24 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 11.06.2024 року про зобов`язання Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № Ф1-1186721-ю/л від 19.09.2023 року та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а також постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 09.07.2024 року, винесена в межах виконавчого провадження №75309210 не можуть бути визнані судом протиправними, оскільки державний виконавець при винесенні спірних постанов, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» та діяв відповідно до ст. 19 Конституції України.

При цьому суд вважає, що винесена постанова відповідачем про накладення штрафу на боржника (Пересипську районну адміністрацію ОМР) є законною та спрямована на ефективне виконання рішення суду.

ОСОБА_3 України ЄСПЛ прийняв пілотні рішення у справах "Юрій Миколайович Іванов проти України" та "Бурмич та інші проти України" в яких зазначено про проблему тривалого невиконання рішень національних судів.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Так, у рішенні по справі "Іванов проти України" Європейським судом констатовано порушення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції (ефективний доступ до суду), зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Крім того, Європейським Судом констатовано порушення ст. 1 Протоколу №1 (право на майно) відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

За сталою практикою Європейського Суду, зокрема і в наведеному рішенні, на державу покладено обов`язок та відповідальність за виконання остаточних рішень, держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених щодо державних підприємств та органів державної влади, брак бюджетних коштів, бездіяльність з боку державних виконавців та недоліки в національному законодавстві - відповідальність держави наявність в Україні недоліків регуляторної та адміністративної практики органів влади держави з виконання рішень національних судів.

Отже, суд зазначає про те, що виконання судового рішення у справі №420/28044/23 є складовою права особи на справедливий суд, а тому таке рішення повинно бути виконано у порядок та строк, наведений Законами України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Про виконавче провадження", а своєчасне невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу.

Суд зауважує, що в порядку виконання рішення суду, доказів виконання рішення у справі № 420/28044/23 станом на момент винесення оскаржуваної постанови позивач не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувані постанови, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради (проспект Добровольського, буд. 106, м. Одеса, 65025, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, 65091, ).

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя С.О. Cтефанов

.