Справа № 607/20305/24
Суддя: Царук І. М.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 Справа №607/20305/24 Провадження №2-а/607/395/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Царук І.М.

при секретарі судового засідання Шаталюк А.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №607/20305/24 за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сабатюк Наталії Петрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 через засоби поштового зв`язку представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки викладені у ній обставини порушення ОСОБА_1 правил військового обліку не відповідають дійсності. На підтвердження таких вимог захисник вказує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), вчасно уточнив свої військово-облікові дані та правил військового обліку не порушував, що підтверджується копією електронного військово-облікового документу, а тому відповідач неправомірно застосував щодо ОСОБА_1 положення статті 210 КУпАП. На думку представника позивача, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є незаконним, у тому числі, з тих підстав, що зі складеним відносно останнього протоколом про адміністративне правопорушення №7/163 від 22.08.2024 його ознайомлено не було та про розгляд щодо нього справи за ч. 3 ст. 210 КУпАП не повідомлено, що свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також на підтвердження доводів про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності адвокат вказала на те, що статтю 210 КУпАП доповнено частиною третьою на підставі Закону України № 3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19.05.2024, що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною частиною статті 210 КУпАП за нібито допущені ним порушення правил військового обліку, що мали місце до набрання чинності вказаним Законом. За наведеного та посилаючись на положення ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 268 КУпАП, представник позивача просить визнати незаконною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024, а провадженні у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити, та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сабатюк Н.П. про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024, залишено без руху.

03.10.2024 на виконання вимог ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сабатюк Н.П. усунула недоліки раніше поданої позовної заяви.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.10.2024 позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сабатюк Н.П. прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, роз`яснено особливості розгляду цієї категорії справ та призначено судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 16.10.2024.

16.10.2024 розгляд справи не відбувся через перебування судді в щорічній основній відпустці, у зв`язку з чим розгляд адміністративної справи відкладено на 19.11.2024.

22.10.2024 представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П., в якому викладені заперечення щодо позовних вимог та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що ОСОБА_1 за обставин, викладених у винесеній щодо нього постанові, порушив правила військового обліку в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказана постанова, на думку представника відповідача, є правомірною та прийнятою з дотриманням норм чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 станом на 22.08.2024 (день його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на військовий облік військовозобов`язаних взятий не був, оскільки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не звертався та відповідно військово-обліковий документ не отримував, що є порушенням ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та правил військового обліку, які затверджені постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. Також зазначає, що допущені позивачем порушення носять триваючий характер, оскільки мали місце у період часу з квітня 2019 року по 22.08.2024, а тому ОСОБА_1 допустив порушення правил військово обліку в особливий період. Враховуючи викладене представник відповідача позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П. до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування оскаржуваної постанови вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому просить у їх задоволенні відмовити повністю. У поданому відзиві також ставиться питання про розгляд даної справи у відсутності представника відповідача.

31.10.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. подала до суду відповідь на відзив, у якій викладено доводи, які є аналогічними доводам, наведеним у позові, та зазначено, що представнику позивача разом із відзивом всупереч вимогам чинного законодавства не надіслано додатків до нього.

19.11.2024 судове засідання за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П. було відкладене на іншу дату, а саме на 27.11.2024.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи, позивач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 27.11.2024, не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. в судовому засіданні 27.11.2024 вимоги поданого нею в інтересах ОСОБА_1 позову підтримала з викладених у ньому підстав та просила позов задовольнити повністю.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи, уповноважений представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання, призначене на 27.11.2024, не з`явився, у поданому відзиві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що 26.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийнято постанову за №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Згідно з даною постановою ОСОБА_1 ставиться у провину порушення правил військового обліку в особливий період за таких обставин: 22.08.2024 близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), в ході бесіди було встановлено, що останній на підставі ст. 18 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно з протоколом №9 від 11.04.2019 переданий на військовий облік військовозобов`язаних, однак станом на момент звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на військовий облік військовозобов`язаних не взятий у зв`язку з тим, що до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не звертався та відповідно не отримував військово-обліковий документ, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. Також зазначено, що вказана поведінка ОСОБА_1 мала протиправний характер у період з квітня 2019 по 22.08.2024.

Представник позивача вважає вказану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог діючого законодавства, а тому просить її скасувати.

Перевіряючи доводи представника позивача, суд виходить з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Зі змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з диспозицією ч. 3 ст. 210 КУпАП (в редакції, чинній станом на 26.08.2024) адміністративна відповідальність передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

При цьому у примітках до статей 210, 210-1 КУпАП законодавцем зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Як видно, ч. 3 ст. 210 КУпАП за своєю суттю є бланкетною нормою, а тому при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Згідно з абз. 12 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Отже, військовий обов`язок включає, в тому числі, дотримання правил військового обліку.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Пунктом 1 постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 (абз. 1-2 п. 2 вказаної Постанови).

Так, зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 на підставі п. 2 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» був переданий на військовий облік військовозобов`язаних, однак по 22.08.2024 не з`являвся до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та оформлення військово-облікового документа, чим порушив правила військового обліку в особливий період.

Зі змісту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ вбачається, що такий до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.

Проте, з 19.05.2024 в Законі №2232-ХІІ діють положення ч. 10 ст. 1, якими визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Так, 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Зі змісту доданої представником позивача до позовної заяви копії електронного військово-облікового документу, сформованого за допомогою електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+», який дійсний до 17.07.2025 та відповідно до пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 має таку ж юридичну силу як військово-обліковий документ у паперовій формі, вбачається, що ОСОБА_1 , який перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), уточнив свої військово-облікові дані 17.07.2024, тобто у строк, визначений положеннями ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 , який перебуває на обліку військовозобов`язаних у вказаному вище територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки та уточнив свої військово-облікові у встановлений законодавством строк, порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Як видно, жодних відомостей, які б спростовували вказаний висновок суду та свідчили про порушення позивачем правил військового обліку в особливий період, а саме вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», представником відповідача не надано.

Окрім цього, як видно зі змісту постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 від 26.08.2024, ОСОБА_1 , серед іншого, ставиться у провину порушення вимог правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, однак які саме вимоги вказаного нормативно-правового акту, на думку суб`єкта владних повноважень, були порушені ОСОБА_1 , тобто конкретизацію того, у чому саме полягала протиправність його поведінки як військовозобов`язаного, у даній постанові, в порушення ст. 283 КУпАП, не зазначено.

Отже, враховуючи, що наданими представником позивача документами підтверджується, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем його проживання та уточнив свої військово-облікові дані протягом 60 днів з моменту вступу в дію положення ч. 10 ст. 1 Закону України №2232-ХІІ, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 згідно з постановою №7/163 від 26.08.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

На підставі наведеного, суд констатує, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки вказані в оскаржуваній постанові обставини порушення позивачем військового обліку в особливий період не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Таким чином, твердження представника позивача про відсутність в діях ОСОБА_1 за викладених в оскаржуваній постанові обставин складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, представником відповідача спростовані не були.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №660/575/16-а від 31.01.2018.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Отже, наявні у матеріалах справи докази та встановлені судом в ході судового розгляду обставини в своїй сукупності вказують на незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024, що має наслідком її скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд також зазначає, що з урахуванням положень вказаної норми рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його незаконним, оскільки така незаконність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П. є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, а постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024 - скасуванню.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. сплатила в інтересах ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9354-6647-5114-5927 від 16.09.2024. Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 121, 139, 143, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сабатюк Наталії Петрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024 задовольнити.

Скасувати постанову №7/163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 26.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Сабатюк Наталія Петрівна, адреса: м. Тернопіль Тернопільської області, вул. Малишка, 25/25, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

Головуючий суддяІ. М. Царук