Справа № 280/10800/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

26 листопада 2024 року Справа № 280/10800/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича (69067, м. Запоріжжя-67, а/с 1622), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Богдана Хмельницького, буд.116-А, м. Дніпро, 69000) про визнання рішення протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 18.11.2024, ОСОБА_1 (далі - позивач), в особі представника адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними рішення №19 від 06.03.2023 року відповідача 2 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.01.2023 року;

визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.01.2023 на дату виникнення права на пенсію 50 років та здійснення нарахування та виплати пенсії з 17.01.2023 по 17.01.2024;

зобов`язати відповідача 2 зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 18.05.2010 по 08.09.2010 за професією учень горнового феросплавних печей 3 розряду в АТ «ЗФЗ» та з 18.05.2000 по 25.04.2001 на посаді шлакувальника копрового цеху ПрАТ «Запоріжсталь» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.01.2023 року;

зобов`язати відповідача 1 здійснити перерахунок та виплату різниці між призначеною пенсією позивачу за віком, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.01.2023 по 17.01.2024.

Крім того, до позову додано заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 КАС України, з огляду на таке.

Позивач просить визнати протиправним рішення відповідача 2 №19 від 06.03.2023, проте, всупереч вимогам ч. 7 ст. 161 КАС України, до позову не додана копія такого рішення (додана копія рішення відповідача 2 з таким номером проте від іншої дати 06.04.2023).

Крім того, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Заявляючи публічно-правовий спір у даній справі, позивач просить суд визнати протиправним рішення відповідача 2 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії з 17.01.2023.

При цьому позивач зазначає, що отримав оскаржуване рішення відповідача 2 саме 06 квітня 2023 року.

Отже, очевидно, що станом 06.04.2023 позивач достеменно був обізнаний про те, що йому було відмовлено у призначенні пенсії, відповідно, строк звернення до суду з цим позовом сплив 06.10.2023.

Позивач зазначає, що звертався до Заводського районного суду м. Запоріжжя з цивільним позовом до АТ «Запорізький завод феросплавів» по справі №332/4945/23 і рішенням цього суду від 11.07.2024, яке набрало законної сили 17.09.2024, позов було задоволено: зобов`язано АТ «Запорізький завод феросплавів» видати позивачу належно оформлену уточнюючу довідку про стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію за віком, згідно п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначивши в ній про те, що в період з 18.05.2010 по 08.09.2010 позивач працював за професією учня горнового феросплавних печей 3 розряду АТ «Запорізький завод феросплавів» повний робочий день, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 розділом 3 підрозділом 2а, позиція 3.2.а, відповідно до постанови КМУ №36 від 16.01.2003, з зазначенням первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

07.08.2024 АТ «Запорізький завод феросплавів» виконало рішення суду та видало уточнюючу довідку.

У зв`язку з призначенням позивачу з 17.01.2024 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зменшенням пенсійного віку 51 рік на підставі неповного стажу за Списком №1 (9 років), на звернення щодо призначення позивачу пенсії за віком з 17.01.2023 та нарахуванням й виплату пенсії за період з 17.01.2023 по 17.01.2024, відповідач 1 листом від 28.10.2024 відмовив у врахуванні до стажу роботи за Списком №1 періодів з 18.05.2010 по 08.09.2010 та з 18.05.2000 по 25.04.2001.

Представник позивача вважає, що оскарження рішення ПФУ без попереднього зобов`язання надати уточнюючу довідку чинним законодавством не передбачено, тому «оскарження рішення відповідача 2 №19 від 06.04.2023 у позивача ані право ані строк не втрачено за пропущення його за поважної причини (розгляд цивільної справи №332/4945/23) та має бути судом поновлено» (в дужках мовою оригіналу).

Суддя зазначає, що в обґрунтування свого твердження представник позивача не наводить жодного нормативного обґрунтування, а судді не відомо будь-яких норм права, які вимагають від позивача, перед зверненням до суду з позовом про оскарження рішення про відмову в призначенні пенсії, попереднього отриманням судового рішення щодо зобов`язання працедавця надати підтвердження наявності у працівника стажу за Списком №1 чи Списком №2.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб пенсійного органу. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій навести такі причини, які можуть бути визнані поважними, та докази поважності таких причин.

Відповідно до частини 1-частини 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 18 цього Кодексу.

За вищенаведених обставин позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича (69067, м. Запоріжжя-67, а/с 1622), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Богдана Хмельницького, буд.116-А, м. Дніпро, 69000) про визнання рішення протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви подати до канцелярії Запорізького окружного адміністративного суду:

заяву, із зазначенням у ній причин пропуску строку звернення до суду із позовом, які можуть бути визнані поважними, із відповідними доказами.

Копію ухвали надіслати представнику позивача засобами системи «Електронний суд».

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Кисіль