Справа № 260/4930/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/4930/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Обласного центру медико - соціальної експертизи (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, кімната 24, ), Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (04053, м. Київ, вул. Юрія Коцюбинського 9, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Обласного центру медико - соціальної експертизи, Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України», якою просить: 1) визнати протиправними та скасувати рішення Обласного центру медико - соціальної експертизи, оформлене довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №304807 від 18.10.2023 та рішення Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 15.04.2024 р. №56-7/07/-1133; 2) зобов`язати Обласний центр медико-соціальної експертизи повторно провести огляд ОСОБА_1 з метою встановлення стану здоров`я та прийняти відповідне рішення з дотриманням Положення про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 р., Інструкції про встановлення груп інвалідності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 та Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією», затвердженої Наказом міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 р. №577.

22 серпня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30 вересня 2024 року ухвалою суду витребувано від Обласного центру медико-соціальної експертизи акт огляду МСЕК № 3326/5 на підставі якого видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААГ № 304807. Витребувані судом докази необхідно було подати Закарпатському окружному адміністративному суду за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 30, 88000 - до 09 жовтня 2024 року. Відкладено розгляд справи на 11 жовтня 2024 року. Клопотання позивача про витребування доказів повернуто без розгляду.

Станом на 11 жовтня 2024 року Обласним центром медико-соціальної експертизи не надано суду витребувані докази, однак до суду не повернулося повідомлення про вручення ухвали від 30 вересня 2024 року відповідачу 1.

11 жовтня 2024 року ухвалою суду відкладено розгляд справи, оскільки Обласним центром медико-соціальної експертизи не надано суду витребувані докази.

14 жовтня 2024 року до суду повернулося повідомлення про вручення Обласному центру медико-соціальної експертизи 09 жовтня 2024 року ухвали від 30 вересня 2024 року, (а.с. 49).

01 листопада 2024 року до суду повернулося повідомлення про вручення Обласному центру медико-соціальної експертизи 23 жовтня 2024 року ухвали від 11 жовтня 2024 року, (а.с. 52).

Станом на 08 листопада 2024 року витребувані судом докази не надано та не повідомлено суд про причини неподання.

08 листопада 2024 року ухвалою суду стягнуто в дохід Державного бюджету України з Обласного центру медико - соціальної експертизи - штраф в розмірі 3 028 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.). Повторно витребувано від Обласного центру медико-соціальної експертизи акт огляду МСЕК № 3326/5 на підставі якого видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААГ № 304807.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії. Пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено виключний перелік причин інвалідності та серед яких відсутні такі, як: «захворювання, ні не пов`язані з проходженням військової служби». Звертаю увагу суду, що Відповідачем 1 в довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №304807 зазначено причину інвалідності позивача: «захворювання, ні не пов`язані з проходженням військової служби», яка відсутня серед переліку причин інвалідності, визначених пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності. Окрім того, порядок заповнення форми первинної облікової документації № 157/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» врегульовано Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією», затвердженої Наказом міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 р. №577. Вказаною інструкцією не передбачено можливості внесення до форми №157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» будь-яких виправлень. Однак зазначає, що довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №304807 містить виправлення в пункті 7 такої, щодо зазначення який це огляд первинний чи повторний.

16 серпня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначають, що рішення обласної МСЕК від 18.10.2023р. про причину встановленої позивачу групи інвалідності прийняте у відповідності до свідоцтва про хворобу №1317 від 27.09.2023р. наданого в/ч НОМЕР_2 та затвердженого 16 Регіональною військово-лікарською комісією. Позивача інформовано, що у разі незгоди з рішенням BЛK він може звернутись до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з питання зміни причини захворювання, зазначеного у свідоцтві про хворобу. Відповідно до п. 23-25 Положення, на засіданні ДЗ Центральною МСЕК розглянуто медико- експертну справу ОСОБА_1 з питання встановлення причинного зв`язку встановленої групи інвалідності. Комісією ДЗ ЦМСБК МОЗ України прийнято рішення, вважає, що рішення обласної МСЕК прийняте у відповідності до вимог п.12, п. 27 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженою Постановою КМУ від 03.12.2009р. № 1317, Наказ МОЗ України від 05.09.2011р. № 561. У межах спірних правовідносин відповідачі діяли у спосіб та у порядку, визначених законом, з урахуванням повноважень, наданих законом, а тому протиправної бездіяльності у межах спірних правовідносин не допустили.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 22 серпня 2024 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2023 року відповідно до довідки Серії 12ААГ № 304807 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 встановлено 1 «б» групу інвалідності без терміну переогляду. Причини інвалідності «не пов`язані, з проходженням військової служби», (а.с 20).

23 жовтня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 301 сержанта ОСОБА_1 , звільненого наказом № 320-РС на підставі статті 26 частини 1 пункту «б» (у відставку), частини 4 пункту 2 підпункту «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 23 жовтня 2023 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, (а.с. 7).

15 квітня 2024 року Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» листом №56-7/07/-1133 повідомив ОСОБА_1 з питань зміни причини інвалідності, що відповідно до пункту 12 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009р. №1317, причинний зв`язок інвалідності військовослужбовців з виконанням ними обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами. Рішення обласної МСЕК від 18.10.2023р. про причину встановленої групи інвалідності прийняте у відповідності до свідоцтва про хворобу №1374 від 27.09.2023р., наданого в/ч НОМЕР_2 та затвердженого 16 Регіональною військово-лікарською комісією. В разі незгоди з рішенням ВЛК можете звернутися до Центральної військово- лікарської комісії Міністерства оборони України з питання зміни причини захворювання, зазначеного у Свідоцтві про хворобу, (а.с. 13).

Вважаючи рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідності) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XІI (далі Закон № 875-XІI) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За приписами статті 3 Закону № 875-XІI інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 Положення медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Міські та районні комісії утворюються з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 18 років і старше, міжрайонні - у районах і містах з кількістю населення менш як 100 тис. чоловік.

МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Утворення, реорганізація та ліквідація Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, Кримської республіканської, обласних, центральних міських, міських, міжрайонних, районних медико-соціальних експертних комісій та призначення і звільнення їх керівників визначається Положенням про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ та Положенням про Кримський республіканський, обласний, Київський та Севастопольський міський центр (бюро) медико-соціальної експертизи, які затверджуються МОЗ.

Приписами пункту 10 Положення обумовлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Пенсійного фонду України, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники органів державної служби зайнятості та у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Порядок участі представників органів державної служби зайнятості та інших працівників соціальної сфери затверджується МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики.

Пунктами 15, 17, 19 Положення визначено, що комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу. Процедура огляду (повторного огляду) пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки, що звертаються для встановлення інвалідності, визначається МОЗ з урахуванням особливостей діяльності Служби зовнішньої розвідки.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

За наявності заперечень представників Пенсійного фонду України комісія направляє особу, що звернулася для встановлення інвалідності, на додаткове медичне обстеження, яке проводиться без урахування висновку попередньої лікарсько-консультативної комісії. Остаточне рішення приймається комісією за результатами додаткового медичного обстеження, обсяги якого визначаються комісією з урахуванням характеру та важкості захворювання.

Відповідно до пункту 20 Положення комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (далі - Інструкція №561).

Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції №561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Таким чином, відповідно до аналізу зазначених вище норм чинного законодавства, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії) визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317.

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Відповідно до пункту 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є:

загальне захворювання;

інвалідність з дитинства;

нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

професійне захворювання;

поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;

- одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;

- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період;

- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;

- пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- одержані внаслідок політичних репресій;

- пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);

поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

захворювання:

- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

- пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено виключний перелік причин інвалідності та серед яких відсутні такі, як: «захворювання, ні не пов`язані з проходженням військової служби».

18 жовтня 2023 року, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААГ № 304807, ОСОБА_1 встановлено 1 «б» групу інвалідності без терміну переогляду. Причини інвалідності «не пов`язані, з проходженням військової служби», (а.с 20).

Тобто, відповідачем 1 зазначено, причину інвалідності, яка відсутня серед переліку причин інвалідності, визначених пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 13 Положення Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх та повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено протиправність рішення Обласного центру медико - соціальної експертизи, оформлене довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №304807 від 18 жовтня 2023 року та Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 15 квітня 2024 року №56-7/07/-1133 та з метою належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Обласний центр медико-соціальної експертизи повторно провести огляд ОСОБА_1 з метою встановлення стану здоров`я та прийняти відповідне рішення з дотриманням Положення про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, Інструкції про встановлення груп інвалідності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561.

Суд також зазначає, що решта доводів позовної заяви не мають визначального впливу на правильне вирішення судом позовних вимог у спірних правовідносинах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Обласного центру медико-соціальної експертизи (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, кімната 24, ), Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (04053, м. Київ, вул. Юрія Коцюбинського 9, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Обласного центру медико - соціальної експертизи, оформлене довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №304807 від 18 жовтня 2023 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 15 квітня 2024 року №56-7/07/-1133.

4. Зобов`язати Обласний центр медико-соціальної експертизи повторно провести огляд ОСОБА_1 з метою встановлення стану здоров`я та прийняти відповідне рішення з дотриманням Положення про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 листопада 2024 року.

СуддяТ.В.Скраль