Справа № 380/29922/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 рокусправа №380/29922/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у м. Львові у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ перерахунку пенсій №3) №93 від 22.11.2023 про відмову позивачу у переході на пенсію державного службовця та здійснення перерахунку пенсій відповідно до Закону України 889;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ перерахунку пенсій №3) перевести позивача на пенсію державного службовця та здійснити перерахунок, нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону №889 з врахування довідки про складові заробітної плати (посадовий окладу, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років), яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ перерахунку пенсій №3) нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 14.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з лютого 2012 року по 28.02.2022 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723. З 01.03.2022 позивача переведено на більш доцільний вид пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Маючи стаж державного службовця понад 20 років позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 із врахуванням довідки про складові заробітної плати (посадовий окладу, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років), яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. Втім, у відповідь отримав рішення про відмову №93 від 22.11.2023, яке вважає протиправним.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, у якій проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що Законом №889, який набув чинності з 01.05.2016, збережено право на призначення пенсії відповідно до попереднього законодавства про державну службу для осіб, зокрема, які на день набрання чинності Закону мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби (статті 37) Закону №3723. Водночас наголошує, що перерахунки пенсій Законом №889 не передбачені. Отже, права на перерахунок, нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону №889 з врахуванням довідки про складові заробітної плати (посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років), особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, немає.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

14.11.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо переходу з пенсії по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком по Закону України «Про державне службу», надавши довідку про складові заробітної плати працюючого державного службовця станом на жовтень 2023 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії від 22.11.2023 №93.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, згідно з пунктом 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

Судом встановлено, що позивач з 01.02.2012 по 28.02.2022 отримував пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ. З 01.03.2022 позивача переведено на більш доцільний вид пенсії на підставі п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.11.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо переходу з пенсії по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком по Закону України «Про державне службу», надавши довідку про складові заробітної плати працюючого державного службовця станом на жовтень 2023 року.

Факт перебування позивача на пенсії по віку відповідно до Закону №3723-ХІІ до 28.02.2022 свідчить про наявність у нього необхідного стажу державної служби, а також виконання інших умов, необхідних для призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Відтак, суд погоджується з позивачем щодо того, що той має право на переведення на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Водночас із змісту позову вбачається, що вимогу перейти на інший вид пенсії (на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ) позивач пов`язує із необхідністю врахування територіальним управлінням Пенсійного фонду України при визначенні розміру пенсії довідки про складові заробітної плати (посадовий окладу, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років), яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

Вказаною довідкою, копію якої позивачем долучено до позову, визначено складові заробітної плати працюючого державного службовця станом на жовтень 2023 року.

Відповідно до пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 (далі Постанова №1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Водночас, суд наголошує, що вказані довідки підлягають врахуванню у випадку первинного призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ, що, у випадку позивача, відбулось у лютому 2012 року.

Натомість у спірній ситуації мова йде не про призначення пенсії вперше за цим Законом, а про повторне переведення на таку пенсію, а тому при розрахунку позивачу пенсії за віком державного службовця має застосовуватися той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні пенсії.

Врахування довідки про складові заробітної плати (посадовий окладу, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років), яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, при обчисленні розміру пенсійних виплат у разі переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, призведе до фактичного перерахунку пенсії державного службовця в зв`язку із збільшенням розміру складових заробітної плати державних службовців, що суперечить вимогам пенсійного законодавства.

Зокрема, стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ, якою встановлювався порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців втратила чинність у зв`язку із прийняттям Закону №889.

Натомість, Законом №889-VIII не передбачено обов`язок пенсійних органів щодо проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у разі збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.

У зв`язку з наведеним відповідач-1 правомірно у рішенні про відмову у перерахунку пенсії позивачу від 22.11.2023 №93, яке є предметом оскарження у цій справі, повідомив позивачу, що з 01.05.2016 діє Закон України «Про державну службу» №889-VIII, яким не передбачено проведення перерахунку у зв`язку зі зміною посадових окладів працюючих державних службовців.

За наведеного нормативного регулювання, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд доходить висновку про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог, у зв`язку з чим такі задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування, а відтак позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягає задоволенню також і вимога позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (50096, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, 37; ).

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна