Справа № 160/11293/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/11293/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Турлакова Н.В.) в адміністративній справі №160/11293/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови, викладеної у листі від 15.04.2024 №22877- 13972/Д-01/8-0400/24, у зарахуванні спеціального стажу ОСОБА_1 , часу, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01.02.2011 по 31.08.2015, включно, відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , час, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01.02.2011 по 31.08.2015, включно, відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.03.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про зарахування до його спеціального стажу, періоду з 01.02.2011 по 31.08.2015, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», який включено тільки до загального трудового стажу, на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 по справі №160/17671/22. На зазначене звернення позивач отримав відмову, викладену у листі від 15.04.2024. Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні його спеціального стажу періоду роботи з 01.02.2011 по 31.08.2015, відповідно до вимог статті 7 Закону України №266/94-ВР протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Звертає увагу, що на виконання рішення суду від 13.01.2023 по справі №160/17671/22 було зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.02.2011 по 31.08.2015. Однак наголошує, що зараховувати цей період роботи до спеціального стажу останнього судом у вищевказаній адміністративній справі зобов`язано не було. Також вважає, що недоцільно застосовувати до спірних правовідносин правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №242/3533/16-а, оскільки предметом спору у справі №242/3533/16-а є зарахування певного періоду до страхового стажу, тоді як предметом спору у справі № 160/11293/24 є питання щодо зарахування періоду, протягом якого позивач не працював до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України № 1697-VII.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач наказом №487 від 12.05.2004 призначений на посаду слідчого прокуратури Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Наказом прокурора Дніпропетровської області від 24.01.2011 №65 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та з органів прокуратури.

Наказом прокурора Дніпропетровської області від 09.09.2015 №1818к, на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 у справі №804/5529/15 поновлено юриста 1 класу ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м.Кривого Рогу з 24.01.2011.

27.09.2022 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про зарахування до страхового стажу, періоду з 01.02.2011 по 31.08.2015 протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади.

Листом від 04.10.2022 року №30089-24718/Д-01/8-0400/22 «Про розгляд звернення» відповідач повідомив про відсутність в облікові картці позивача інформації щодо нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та єдиного соціального внеску підприємствами (установами) з лютого 2011 року по серпень 2015 року включно. Страховий стаж за цей період не зараховано. Інформація щодо страхового стажу за період з лютого 2011 року по серпень 2015 року включно може бути відображена в РЗО при умові надання страхувальником до органу ДПС звітних відомостей, з урахуванням абзацу 2 частини 2 статті 7 Закону №2464, сплати єдиного соціального внеску за відповідний період в повному обсязі та після передачі цієї інформації Державною податковою службою України до Пенсійного фонду України засобами телекомунікаційного зв`язку. Тож, для вирішення питання щодо повноти подання звіту та сплати єдиного соціального внеску за період з лютого 2011 року по серпень 2015 року включно необхідно звернутись до страхувальника.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 по справі №160/17671/22, яке набрало законної сили 07.07.2023, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 часу, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01.02.2011 по 31.08.2015, включно, відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 час, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01.02.2011 по 31.08.2015 включно, відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

12.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою про зарахування до його спеціального стажу, періоду з 01.02.2011 по 31.08.2015 протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, на підставі статті 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 15.04.2024 №22877-13972/Д-01/8-0400/24 «Про розгляд звернення» повідомив позивача, що на виконання рішення суду від 13.01.2023 по справі №160/17671/22 зараховано до страхового стажу період роботи з 01.02.2011 по 31.08.2015. Зараховувати період роботи з 01.02.2011 по 31.08.2015 до спеціального стажу судом не зобов`язано. За результатами виконання рішення суду страховий стаж становить 30 років 04 місяці 14 днів, стаж за вислугу років який дає право на пенсію згідно 31 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» становить 20 років 12 днів, про що було повідомлено листом від 12.02.2024 № 0400-010302-8/28792.

Не погодившись з такою позицією пенсійного органу, позивач з метою захисту права на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що право позивача на зарахування спірного стажу при призначенні пенсії на пільгових умовах має бути поновлене шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу останнього, період, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01.02.2011 по 31.08.2015, включно, відповідно до вимог статті 7 Закону України №266/94-ВР.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, наказом прокурора Дніпропетровської області від 24.01.2011 №65 позивача було звільнено із займаної посади та з органів прокуратури на підставі частини 1 статті 8, пункту 5 статті 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України та 25.04.2014 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України. Згодом, кримінальне провадження відносно позивача було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 у справі №804/5529/15, наказом прокурора Дніпропетровської області від 09.09.2015 №1818к, позивача поновлено на посаді старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м.Кривого Рогу з 24.01.2011.

З огляду на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку на позивача повинна поширюватись дія Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР (далі - Закон № 266/94-ВР).

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Статтею 6 Закону № 266/94-ВР, передбачено, що громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді).

Приписами статті 7 Закону № 266/94-ВР визначено, що час, протягом якого громадянин не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу.

Трудовий стаж робітників і службовців, а також стаж роботи осіб, які працювали на підставі членства (в кооперативі, колгоспі тощо), обчислений із зарахуванням періодів, зазначених у частині першій цієї статті, враховується при наданні робітникам, службовцям і зазначеним особам різних пільг і переваг, в тому числі при призначенні пенсій і допомоги по державному соціальному страхуванню. Робітникам і службовцям цей стаж враховується також при призначенні пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, при встановленні розмірів місячних ставок (посадових окладів) залежно від тривалості роботи за спеціальністю, а також при виплаті разової винагороди або відсоткових надбавок за вислугу років.

Аналогічні вимоги зазначені у пунктах 19, 20 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України та Генеральної прокуратури України від 04.03.1996 №6/5/3/41.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції безперервний, стаж позивача починає обраховуватись з 13.05.2004, що підтверджується довідкою від 08.09.2020 №11-1109вих20, виданою прокуратурою Дніпропетровської області (а.с. 18).

Період, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу, є період, перебіг якого починається з моменту його відсторонення від посади з 20.01.2011 до моменту фактичного допуску до роботи, яким є 09.09.2015.

За розрахунком страхового стажу форми РС-право (номер ПС: 84) спірний період (з 01.02.2011 по 31.08.2015), протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, зарахований лише до страхового стажу (а.с. 12).

12.03.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою про зарахування періоду з 01.02.2011 по 31.08.2015 до спеціального стажу (а.с. 10).

Проте відповідач листом від 15.04.2024 повідомив про відсутність підстав для зарахування спірного періоду до спеціального стажу через те, що рішенням суду по справі №160/17671/22 зараховувати такий період роботи до спеціального стажу судом не зобов`язано.

З огляду на наведені положення чинного законодавства та обставини справи, суд першої інстанції вірно наголосив, що застосована норма статті 7 Закону № 266/94-ВР в імперативній формі встановлює обов`язок зарахувати час, протягом якого особа не працювала у зв`язку з незаконним відстороненням від посади до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу, цей стаж враховується також при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 25.09.2019 у справі №242/3533/16-а, яка вірно врахована судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у зарахуванні до спеціального стажу періоду, протягом якого позивач не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, з 01.02.2011 по 31.08.2015, включно, відповідно до вимог статті 7 Закону № 266/94-ВР, відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що з метою відновлення прав, свобод та інтересів за захистом яких позивач звернувся до суду є необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу позивача спірного періоду, протягом якого він не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від посади, відповідно до вимог статті 7 Закону № 266/94-ВР.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 по справі №160/17671/22 не було зобов`язано зараховувати період роботи позивача з 01.02.2011 по 31.08.2015 до спеціального стажу, оскільки предмети розгляду адміністративних справ №160/17671/22 та №160/11293/24 не є аналогічними, стосувались різних заяв позивача та відповідей пенсійного органу на них.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року в адміністративній справі №160/11293/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник