Справа № 460/12790/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2024 року м. Рівне №460/12790/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 років у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, надбавка за таємність та премії, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2021 році - 2189, 2022 році - 2481, 2023 році - 2684 гривень), установленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків до Постанови №704, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 років; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, для перерахунку пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, надбавка за таємність та премії, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2021 році - 2189, 2022 році - 2481,2023 році - 2684 гривень), установленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків до Постанови №704, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 років. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років. Повідомлено, що з 29.01.2020 дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу повинні визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року), встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний видати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Враховуючи викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що від пенсійного органу списки осіб, які підлягають перерахунку пенсії для оформлення довідок про грошове забезпечення станом на 01.01.2021 згідно Порядку № 45 не надходили, грошове забезпечення упродовж 2021-2023 років змін не зазнавало. Також звертає увагу на Постанова № 481 від 12.05.2023. За наведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 24.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

24.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про підготовку та надання до ГУ ПФУ у Рівненській області нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 років виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови КМУ № 704, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Листом від 27.09.2024 № 12/1/7489 відповідач повідомив позивачу що він звільнений з військової служби з військової частини, яка підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 , а видача довідок про розмір грошового забезпечення покладається на військову частин, куди позивачу і слід звернутися.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у видачі довідки протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Як стверджує відповідач, позивач звільнений з військової служби з військової частини, яка підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 . Наведена обставина позивачем не заперечується. При цьому, як вказує відповідач, видача довідок про розмір грошового забезпечення покладається на військову частину, куди позивач і має право звернутися.

Так, п. 2.12. Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої Наказом МОУ 31.12.2014 № 937, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 січня 2015 року за № 73/26518 встановлено, що На військову частину НОМЕР_1 покладаються:

обчислення вислуги років (загального страхового стажу) на пенсію військовослужбовцям цієї та підпорядкованих їй військових частин, які підлягають звільненню з військової служби;

оформлення скорочених особових справ для призначення пенсій звільненим із військової служби військовослужбовцям та членам сімей померлих під час проходження військової служби військовослужбовців з числа співробітників розвідувального органу Міністерства оборони України та відправка їх до обласних ТЦКСП за обраним місцем проживання;

правильне і своєчасне визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби з військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частин, та членам їх сімей, а також у разі прибуття на постійне проживання в Україну осіб з числа співробітників розвідувальних органів, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з урахуванням положень Закону України «Про розвідку»;

оформлення та подання через обласні ТЦКСП до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення осіб з числа співробітників розвідувальних органів, звільнених з військової служби, та членів їх сімей;

виплата одноразової грошової допомоги особам, звільненим з військової служби з військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частин, та визнаними особами з інвалідністю, а також членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) під час проходження військової служби;

ведення централізованого обліку пенсіонерів з числа військовослужбовців-співробітників розвідувального органу Міністерства оборони України та членів їх сімей з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних";

підтримання постійного зв`язку з пенсіонерами з числа співробітників розвідувальних органів Міністерства оборони України з метою надання їм необхідної допомоги і сприяння в наданні пільг відповідно до чинного законодавства та задоволення їх невідкладних потреб;

надання роз`яснень пенсіонерам з числа співробітників розвідувальних органів Міністерства оборони України законодавства з питань пенсійного забезпечення в межах наданої компетенції;

розгляд звернень, участь у судових засіданнях з розгляду позовів громадян, які проходили військову службу в цій та підпорядкованих їй військових частинах, та членів їх сімей з питань обчислення вислуги років та пенсії.

Із викладеного чітко слідує, що саме на Військову частину НОМЕР_1 покладено обов`язок оформлення та подання через обласні ТЦКСП до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення осіб з числа співробітників розвідувальних органів, звільнених з військової служби, та членів їх сімей.

Отже, позивач звернувся до неналежного відповідача.

Варто зазначити, що відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно із ч. 1 ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

За правилами ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Із аналізу наведеного положення права слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати відповідне клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Матеріалами справи стверджується, що позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача на належного.

В той же час, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. А пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. При цьому, вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Також матеріалами справи стверджується, що позивач був достеменно обізнаний про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не є належним відповідачем у даному спорі, а також був обізнаний про належного відповідача, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.09.2024 № 12/1/7489, який долучений позивачем до матеріалів позову. Проте, всупереч викладеному звернувся з цим позовом саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю до вказаного відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів правомірності своєї позиції у спірних правовідносинах, тому позовні вимоги до задоволення не належать.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Т.О. Комшелюк