Справа № 334/9545/24
Суддя: Філіпова І. М.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.11.2024
Справа № 334/9545/24
Провадження № 2-а/334/123/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

25.11.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рогозін О.В. звернувся Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідальність за яке передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), від 19 вересня 2024 року № 4254 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності .

Пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам КАС України, суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, з підстав невідповідності вимогам частини шостої статті 161, частини другої статті 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

В позовній заяві представник позивача вказує на те, що в день розгляду протоколу ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, однак постанову за наслідками розгляду протоколу надано не було. Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомили, що постанову № 4254 буде надіслано поштою.

Адвокат Рогозін О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із адвокатським запитом на предмет отримання постанови.

16.11.2024 року на електрону пошту представника позивача ОСОБА_2 надійшла копія постанови про адміністративне правопорушення №4254 від 19.09.2024 року.

За наведених обставин представник позивача вважає, що строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення пропущено з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

Проте суд вважає, що вказані обставини не відповідають дійсності та суперечать поданим позивачем документам.

Як вбачається із доданої до позовної заяви копії оскаржуваної постанови, постановленої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , вона датована 19 вересня 2024 року. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за участі ОСОБА_1 та його адвоката Рогозіна О. В. Більш того, на третьому аркуші копії вказаної постанови міститься напис, що копію постанови було отримано ОСОБА_1 19.09.2024 року, що підтверджується відповідним його підписом.

Таким чином, останнім днем звернення до суду із вказаним позовом щодо постанови № 4254 від 19.09.2024 року, було 29 вересня 2024 року (через 10 днів з моменту отримання копії постанови).

При цьому, є досить дивним, що адвокат Рогозін О. В. будучи присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення 19.09.2024 року разом з ОСОБА_1 , розуміючи строки оскарження вказаної постанови, звернувся з адвокатським запитом до відповідача лише 05.11.2024 з метою отримання тексту постанови, тобто після спливу більше ніж півтора місяці з моменту ухвалення оскаржуваної постанови.

Вказані обставини є очевидними та свідчать про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. §33 рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (заява №45783/05).

ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»/«Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» (заява №28090/95) зазначив, що правила стосовно строків оскарження, безсумнівно, мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні очікувати, що ці правила будуть застосовуватися (§45).

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2023 року (справа №990/139/23, провадження №11-133заі23) вказала таке: інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою».

Відповідно до частини першої статті 258 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи; копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Особа, повідомлена у встановлений законом спосіб про місце та час розгляду її справи про адміністративне правопорушення, з метою належного захисту своїх прав і свобод має ураховувати вимоги законодавства й вчиняти відповідні дії, зокрема з`явитися на розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке розглядається щодо неї, крім випадків, коли це неможливо з поважних причин, або вжити інших ефективних заходів для свого захисту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представником позивача не виконано вимоги частини шостої статті 161 КАС України стосовно необхідності звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на оскарження вказаної постанови.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особами є право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив передбачений частиною другою статті 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, а підстави, вказані ним у заяві, не вбачає поважними.

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для виправлення недоліків поданої позовної заяви, а саме: подати заяву про поновлення пропущеного строку та вказати інші підстави для поновлення строку звернення за цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 286, 294 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків,з дня вручення копії вказаної ухвали, а саме: подати заяву про поновлення пропущеного строку та вказати інші підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.