Справа № 160/25525/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , періоду навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі по спеціальності «прокатне виробництво» в період з 01.09.1985 року по 19.11.1989 року (3 р. 9 м. 14 д.) до пільгового стажу роботи за Списком 1, з 13 серпня 2024 року - дня звернення до відповідача з відповідною заявою;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , періодів роботи з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року у Приватному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний завод» до пільгового стажу роботи з зайнятістю повний робочий день в шкідливих умовах праці за Списком 1, з 13 серпня 2024 року - дня звернення до відповідача з відповідною заявою.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на протиправність не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком№1 та періоду навчання. Позивач зазначає, що працівник не може нести відповідальність за несвоєчасну атестацію робочого місця, а тому незарахування до пільгового стажу періодів роботи під землею, є порушенням гарантованого права позивача на належний соціальний захист.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на підставі наявних доказів на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 11.09.2020 ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком за Списком№1.
Дізнавшись, що відповідачем під час призначення пенсії не зараховано весь пільговий стаж за Списком №1, 13 серпня 2024 останній звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області з заявою про порядок обчислення стажу по Списку № 1 пенсії та вимогою врахувати весь пільговий стаж роботи по Списку № 1 відповідно до поданих довідок та зарахувати до пільгового стажу по списку № 1 період навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі по спеціальності «прокатне виробництво».
Не погодившись з відмовою пенсійного фонду, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку встановленим по справі обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно із пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (у редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», далі Закон № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зокрема, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 року єдиний соціальний внесок.
Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004 року) цим Законом.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Так, згідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 в спірні періоди з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року позивач працював в ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» слюсарем-ремонтником.
Факт роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком№1 підтверджено даними уточнюючої довідки. Атестація робочих місць по умовам праці проводилась: у 1999-2000 роках згідно наказу № 48 від 01.02.2000 року та погоджена з Головним державним інспектором області ОСОБА_2 11.02.2000 року; листом від 18.01.2006 року № 003/07-1-17 про подовження строку наказу про атестацію робочих місць по умовам праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 01.02.2000 року № 48 до 30.04.2006 року, погоджено з Головним державним інспектором області ОСОБА_2 ; в 2005-2006 р.р. згідно наказу № 31 від 30.01.2006 року та погоджена з Головним державним інспектором області ОСОБА_2 31.01.2006 року; листом від 27.07.2012 року № 5085 про подовження строку наказу про атестацію робочих місць по умовам праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 30.01.2006 року № 31 до 31.10.2012 року, погоджено з Головним державним інспектором області ОСОБА_2 27.07.2012; в 2011-2012 р.р. згідно наказу № 661 від 30.07.2012 року та погоджена з Головним державним інспектором області ОСОБА_2 31.07.2012 року; листом від 04.04.2014 року№ 1223/0/192-14 про розповсюдження дії атестації робочих місць по умовам праці; в 2017 році згідно наказу № 625 від 31.07.2017 року та погоджена з Головним державним інспектором області ОСОБА_2 31.07.2017 року; листом від 04.01.2018 року № 44/0/192-18 про розповсюдження дії атестації робочих місць по умовам праці.
Відмова в зарахуванні спірних періодів роботи з підстав відсутності наказів про атестацію робочого місця.
Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.
Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1, відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Професія слюсаря-ремонтника віднесена до списку №1, отже до пільгового стажу за списком № 1 ОСОБА_1 , протиправно не зараховано періоди роботи з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, коли на підприємстві були відсутні накази про атестацію робочого місця.
Щодо незарахування періоду навчання, суд зазначає наступне.
Так, згідно до матеріалів справи, в період з 01.09.1985 року по 01.07.1989 року позивач навчався в Дніпропетровському індустріальному технікумі на денному відділенні по спеціальності «прокатне виробництво» та отримав кваліфікацію «технік металург», що підтверджується копіями диплому НОМЕР_2 , виписки із семестрових та екзаменаційних відомостей до диплому № 617215, Довідки № 368-15-сірх від 13.07.2020року.
З 03 серпня 1989 року прийнятий на роботу до Дніпропетровського ордена Леніна та ордена Жовтневої революції металургійного заводу імені Петровського (в подальшому назва Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського, ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського», ПАТ «ЄВРАЗ- Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського», Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод») до рельсобалочного цеху на посаду обробника поверхневих тороків металу 3 розряду.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За приписами п. «д» ч. З ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно- технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально- виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально- курсовий комбінат; навчальний центр; інші тини закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Таким чином, оскільки позивач проходив навчання у закладі професійної освіти, такий час навчання зараховується до трудового стажу позивача, як здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Отже, наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Враховуючи положення частини 1 статті 139 КАС України, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , періоду навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі по спеціальності «прокатне виробництво» в період з 01.09.1985 року по 19.11.1989 року (3 р. 9 м. 14 д.) до пільгового стажу роботи за Списком 1, з 13 серпня 2024 року - дня звернення до відповідача з відповідною заявою.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , періодів роботи з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року у Приватному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний завод» до пільгового стажу роботи з зайнятістю повний робочий день в шкідливих умовах праці за Списком 1, з 13 серпня 2024 року - дня звернення до відповідача з відповідною заявою.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька