Справа № 420/36143/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира війкової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) № 3 від 23.03.2022 р., в частині призначення ОСОБА_1 командиром відділення НОМЕР_3 та зарахування до списків формування і поставлення на всі види забезпечення;

визнати протиправним та скасувати наказ командира війкової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) № 129 від 20.06.2022 р., в частині призначення ОСОБА_1 командиром відділення НОМЕР_3 Ата зарахування до списків формування і поставлення на всі види забезпечення;

визнати протиправним та скасувати накази командира війкової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності), які є похідними з наказів № 3 від 23.03.2022р. та № 129 від 20.06.2922р. про призначення ОСОБА_1 на інших посадах;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 та військову частину НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 Сил територіальної оборони Збройних Сил України виключити сержанта ОСОБА_1 з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 та зняти з усіх видів забезпечення.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Щодо строку звернення до суду представником позивача зазначено, що не виконання посадовою особою А4437 таких обов`язків, як роз`яснення громадянину порядок зарахування до добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, ознайомлення з наказами та роз`яснення в наказах його право на оскарження наказів в строки та порядку передбаченому законодавством є підставою для поновлення строку позовної давності. В день видання наказу № 3 від 23.06.2022р., керівник юридичної особи в/ч НОМЕР_1 не виконав свій обов`язок та не провів ознайомлення з наказом і не видав належної копії з роз`ясненням в ньому строків та порядку його оскарження до суду вразі незгоди позивача з ним, а обмежився лише врученням позивачеві 22.06.2022 р., тобто фактично через три місяці, довідки по Формі 5 за № 374 без роз`яснення порядку зарахування до добровольчого формування та оскарження наказу вразі не згоди з ним. Окрім того, відповідач вчиняючи юридичні дії та приймаючи нормативні акти локальної дії по відношенню до позивача, взагалі не проводив ознайомлення позивача з наказами №3 від 23.06.2022р. та за № 129 від 20.06.2022р. і належної копії йому не надавав, що у відповідності до норми прямої дії свідчить про їх не чинність.

Також, за твердженням представника позивача, відповідачем була прихована інформація стосовно засобів зв`язку, адреси знаходження юридичної особи та про дату утворення добровольчого формування в/ч НОМЕР_1 , а особова справа позивача була свідомо та безпідставно знищена посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , що утворювало перешкоду та унеможливлювало встановлення факту наявності чи відсутності призову позивача і встановлення кола відповідачів та правового статусу юридичної особи з метою визначення підсудності та порядку оскарження. Добровольче формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України НОМЕР_1 з грудня місяця 2022р. знаходиться в зоні бойових дій, що також стало перешкодою для встановлення необхідних реквізитів для складання і подання позову. Про наявність довідки № 308/22 від 18.04.2022р. та необхідних реквізитів юридичної особи А4437 стало відомо при ознайомлені представника позивача з матеріалами кримінальної справи №501/3488/24,. провадження 1-с/501/574/24 з якої стало можливо встановити необхідні реквізити відповідача для підготовки та подання позову.

Таким чином, на переконання представника позивача, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не проходив процедури призову підчас мобілізації та аналізуючи у сукупності дії відповідача, які свідомо були направлені на ігнорування своїх безпосередніх обов`язків по ознайомленню громадянина ОСОБА_1 з наказами, порядком зарахування до добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних сил України та оскарження їх рішень в порядку і строки визначених законодавством України, є порушенням прав позивача визначних нормою прямої дії ст. 57 Конституції України та створило йому суттєву перешкоду для оскарження наказів № 3 від 23.03.2022р. та за №129 від 20.06.2022р. до відповідного суду.

Окрім того, враховуючи ту обставину, що відповідач не виконав свій обов`язок та діяв в супереч ст. 57 Конституції України та не ознайомлював позивача з наказами належним чином, не видавав йому відповідних копій, данні накази є нечинними, а тому, за твердженням представника позивача, є всі підстави для висновку, що відлік часу позовної давності для оскарження повивачем наказів розпочався з дня отримання його представником 08.11.2024р відповідних документів в Іллічівському міському суді Одеської області.

На підставі викладеного, представник позивача вважає, що зазначені обставини, надають підстави для клопотання позивачу перед судом про визнання причин пропуску строків позовної давності на оскарження наказів № 3 від 23.03.2022р. та №129 від 20.06.2022р., поважними та їх поновлення.

Ознайомившись із позовною заявою та заявою про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.161 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до заявлених позивачем вимог, позивач не погоджується з бездіяльністю відповідачів щодо обрахунку грошового забезпечення, індексації допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, додаткової винагороди за період з 2016 року по дату звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними

Згідно із частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не повинні перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні проміжки часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Отже, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Оцінюючи обставини звернення ОСОБА_1 з позовом до суду суд зазначає, що встановлені законом строки звернення до суду адміністративної юрисдикції, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом шести, а у розглядуваному випадку - місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через неналежну реалізацію своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

У справі, яка переглядається, ініціювання судового розгляду зумовлено порушенням на думку позивача порядком прийняття позивача на військову службу в березні 2022 року.

Положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позов до суду подано адвокатом Рязановим Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 22.11.2024.

При цьому, як зазначено в адміністративному позові про наявність оскаржуваних наказів позивачу достеменно було відомо в червня 2022 року, за обставин повідомлення про прийняття таких наказів керівництвом формування, наданням довідки по Формі 5, а також здійсненням записів у військовому квитку повернутому позивачу у серпні 2022 року.

За таких обставин, доводи представника позивача щодо не ознайомлення позивача з наказами є необґрунтованими, позаяк саме ця обставина не стала на заваді звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Щодо тверджень про проходження позивачем військової служби, як підстави для поновлення строку звернення до суду, то Верховним Судом у постанові від 24 липня 2024 року у справі № 760/8560/21 зроблено висновок, що непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сил характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лих (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, як хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Сама по собі обставина зарахування відповідача до складу Збройних Сил України не свідчить про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставини непереборної сили.

Разом з тим, у разі доведення належними та допустимим доказами, що саме обставина перебування на військовій службі під час воєнного стану об`єктивно унеможливила виконанням ним зазначено процесуальної дії у встановлений законом строк, тобто доведення причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням на військовій службі під час воєнного стану та пропуском строку на апеляційне оскарження, така обставина може бути визнана обставиною непереборної сили.

Суду не надано доказів, що перебування позивача на військовій службі унеможливило дотримання ним строку звернення до суду з вимогами .

Також, суддя вважає неспроможними доводи представника позивача на те, що позивач не знав адресу відповідача для подання заяв, клопотань, рапорту, з огляду на таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про основи національного спротиву» №1702-ІХ, на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Відповідно до п.110 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі:

прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод;

незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Натомість, жодних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем дій спрямованих на захист, порушених на його думку прав, матеріали адміністративного позову не містять.

Установлені суддею обставини дають підстави для висновку, що пропуск строку звернення до суду є наслідком нічим не виправданого зволікання та пасивної поведінки самої позивачки.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду 22.11.2024, позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом, та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, зазначити доводи поважності тому причин і надати докази.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду з даним адміністративним позовом, у т.ч. протягом розумного строку до відповідача, позовна заява не містить.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з приписами ст.49 КАС України треті особи можуть виступати на стороні позивача та відповідача. Також треті особи бувають як такі, що з самостійними вимогами та без самостійних вимог.

Відповідно до ст.51 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають права позивача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві визначив третьою особою, Міністерство оборони України, проте не наводить жодного обґрунтування того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки вказаної особи

На підставі зазначеного, у відповідності до ст.49 КАС України позивачу необхідно надати обґрунтуванням того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки саме вказаної особи.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з відповідними доказами поважності причин його пропуску, а також зазначити обґрунтуванням того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки саме вказаної особи

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду і поновлення строку, викладеній в адміністративному позові від 22.11.2023 року відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин