Справа № 160/25344/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою першого заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Лупашку Сергія Вікторовича в інтересах держави до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради; третя особа - КЗО Навчально - виховний комплекс №148 Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Планета щастя Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
19.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 19.09.2024 року через систему Електронний суд позовна заява першого заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Лупашку Сергія Вікторовича в інтересах держави до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради; третя особа - КЗО Навчально - виховний комплекс №148 Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Планета щастя Дніпровської міської ради, в якій позивач з урахуванням заяви про часткову зміну предмета позову, яка надійшла до суду 25.10.2024 року просить суд:
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - КЗО Навчально - виховний комплекс №148 Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Планета щастя Дніпровської міської ради щодо позову або відзиву до суду не надходили.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 року зазначена вище справа розподілена та 20.09.2024 року передана судді Пруднику С.В.
24.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду.
14.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.
15.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника Дніпровської міської ради Кузюр Олександри Олександрівни про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра під час вивчення стану додержання вимог законодавства органами влади та місцевого самоврядування в частині оформлення правовстановлюючих документів на будівлі закладів освіти встановлено, що за адресами: вул. В. Антоновича, 13, пр. О. Поля, 42, пр. Л. Українки, 55 м. Дніпро, функціонує КЗО «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» ДМР.
Так, 20.10.2016 року Дніпровською міською радою VII скликання сесії № 24/15 прийнято рішення, відповідно до якого передано об`єкти нерухомого майна, основні засоби, нематеріальні активи та запаси навчальних закладів міста з балансу відділів освіти районних у місті рад на баланс Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради.
Відповідно до відповіді № 10/1-165 від 26.06.2024 Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та відповіді № 7/11-1504 від 15.07.2024 Дніпровської міської ради станом на червень 2024 року не здійснено необхідні дії для оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права комунальної власності на будівлі і споруди КЗО «Навчально - виховний комплекс №148 «Спеціалізована школа - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради, що знаходяться за адресами: вул. В. Антоновича, 13, пр. О. Поля, 42, пр. Л. Українки, 55 м. Дніпро.
Крім того, Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради не вжито заходів щодо виготовлення нових технічних паспортів на будівлі і споруди КЗО «Навчально виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради з метою отримання витягів з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо інформації про технічні інвентаризації.
Отже, Департаментом та Дніпровською міською радою не виготовлено технічні паспорти, не підготовлено пакети документів для подання їх до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з метою проведення державної реєстрації права власності на будівлі і споруди НВК № 148 ДМР.
Відповідно до відповіді № 6179 від 30.05.2024 Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради станом на 31.12.2012 згідно з матеріалами інвентаризаційних справ за адресами: вул. Свердлова, (на даний час В. Антоновича), 13, просп. Пушкіна, буд. 55 (дитячі ясла № 1) відомості щодо державної реєстрації речових прав відсутні, а за адресою: просп. Кірова (на даний час просп. Олександра Поля), буд. 42 значиться багатоквартирний житловий будинок. Також зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: м. Дніпро, просп. Кірова, 42б значиться НВК № 353, технічна інвентаризація та державна реєстрація станом на 31.12.12 не проводилась.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться дані щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно за адресами м. Дніпро, пр. О. Поля, 42, м. Дніпро, пр. Л. Українки, 55 за іншими юридичними особами, то вирішення питання щодо реєстрації речових прав за цими адресами на будівлі дошкільних закладів КЗО «НВК № 148» за Дніпровською міською радою без уточнення адрес місця розташування або присвоєння окремих адрес є передчасним.
Рішенням від 20.10.2016 року Дніпровською міською радою VII скликання сесії №24/15 передано об`єкти нерухомого майна, основні засоби, нематеріальні активи та запаси навчальних закладів міста з балансу відділів освіти районних у місті рад на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до п.п. 1.2.2. Власником навчально-виховного комплексу є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради. Навчальні заклади здійснюють свою діяльність у підпорядкуванні департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради.

Згідно з п. 1.1. Статуту організаційно правовий заклад освіти функціонує у складі:

- Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів Дніпровської міської ради.

- І ступінь - початкової освіти (1-4 класи);

- ІІ ступінь - базової середньої освіти (5-9 класи);

- ІІІ ступінь - профільної середньої освіти (10-11 (12) класи).

- Дошкільне відділення ( дитячі дошкільні заклади).

Комунальний заклад освіти «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради, зареєстрований Дніпровською міською радою, рішення від 15.05.2000 №1410 (реєстраційний номер 562), перереєстровано 25.03.2004 № 669, від 26.11.2008 №59/39, від 03.12.2009 № 0048252, ідентифікаційний код 368 39868, (далі навчальний заклад)-( п.п. 1.1.2.).

Юридична адреса комунального закладу освіти «Навчально - виховний комплекс №148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради:

49101 м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 13,

Місцезнаходження: Спеціалізована середня загальноосвітня школа:

49101 м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 13,

Дитячі дошкільні заклади:

49101 м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 42

49101 м. Дніпро, пр. пр. Л. Українки (колишня назва пр. Пушкіна), 55.

Заклад є юридичною особою, має реєстраційний рахунок в органах державного казначейства, печатку, штамп, ідентифікаційний код ЄДРПОУ (п.1.2., п.п. 1.2.1. Статуту).

Власником навчально - виховного комплексу є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради. Навчальні заклади здійснюють свою діяльність у підпорядкуванні департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради. (п.п. 1.2.2. Статуту).

Відповідно до інформації Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради встановлено, що, правовстановлюючі документи на будівлі і споруди вказаного закладу освіти відсутні.

Таким чином, прокуратурою встановлено, що на будівлі і споруди, які використовуються КЗО «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» ДМР за адресами: вул. В. Антоновича, 13, пр. О. Поля, 42, пр. Л. Українки, 55 м. Дніпро, відсутні правовстановлюючі документи, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном і ризики для нормального функціонування навчального закладу та здійснення учбового процесу, що може призвести до негативних наслідків.

Отже, Дніпровською міською радою та Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради не вжито жодних дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі і споруди, які знаходяться у користуванні КЗО «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» ДМР.

Таким чином, в даному випадку, використання будівель і споруд КЗО «Навчально -виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» ДМР, здійснюється без державної реєстрації права комунальної власності, що є беззаперечним порушенням вимог законодавства України.

Крім того, без державної реєстрації права комунальної власності орган місцевого самоврядування не може реалізовувати функції власника, в тому числі звертатися до суду в разі самовільного зайняття вказаного нерухомого майна чи вчинення інших протиправних дій, якими порушуються інтереси територіальної громади.

Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Стосовно підстав звернення прокурора з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами (заявами). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Із п. 4 рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 слідує, що прокурори і їх заступники мають право звертатись до суду з позовними заявами в інтересах держави. Інтереси держави можуть повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Зазначеним пунктом рішення Конституційного Суду України визначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, прокуратурою самостійно визначено, що у даному випадку наявне порушення інтересів держави та необхідність їх захисту полягає у наступному.

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

Предметом цього позову є незаконна бездіяльність Дніпровської міської ради та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, що полягає у порушенні вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок реєстрації права власності на нерухоме майно закладу освіти, а також реалізації державної політики у сфері забезпечення діяльності закладів освіти.

Таким чином, бездіяльність відповідачів, яка виразилась у невиконанні вимог законодавства щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлі і споруди закладу освіти та державної реєстрації речових прав на них, створює передумови для зловживань щодо розпорядження цим майном та ризики для нормального функціонування закладу освіти та здійснення освітнього процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

У зв`язку з цим, діяльність закладу освіти підлягає приведенню у відповідність до законодавства.

Оскільки відповідачами упродовж тривалого часу не здійснено належних та достатніх дій і заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлі і споруди, в яких здійснює свою діяльність НВК № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» ДМР, та державної реєстрації речових прав на них, вказане питання підлягає вирішенню судом.

Більше того, бездіяльність відповідачів, яка полягає у безпідставному зволіканні в реєстрації права власності на нерухоме майно навчального закладу, може призвести до нецільового використання останнього або його вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам держави.

При цьому, з преамбули Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, зазначено, що дитина, внаслідок фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до статті 28 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції.

Щодо економічних, соціальних і культурних прав держави-учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

Верховний Суд неодноразово наголошував на пріоритетності положень зазначеного Міжнародного акту, зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №337/3087/17(2-а/337/236/2017), від 25.04.2019 у справі № 226/1056/17, від 24.10.2019 у справі №815/1729/16, від 25 березня 2020 року у справі №387/168/17 (2-а/387/8/17), від 26.05.2020 у справі №303/5848/16-а.

Підставами для представництва інтересів держави прокурором є загроза порушень інтересів держави, яка виражається у невжитті Дніпровською міською радою та Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради заходів, спрямованих оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права комунальної власності на будівлі і споруди КЗО «Навчально виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради, що є порушенням вимог Законів України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», «Про повну загальну середню освіту», а також, створює передумови для нецільового використання будівель і споруд або їх вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам держави, формує ризики для нормального функціонування закладу та освітнього процесу, може призвести до негативних наслідків та порушує інтереси держави в сфері охорони дитинства.

Таким чином, інтереси держави у даному випадку полягають у необхідності створення належних умов та реалізації державних гарантій щодо освіти та охорони дитинства, попередженні зловживань щодо використання останніх або їх вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам держави, що перебуває в фактичному користуванні закладу освіти, зокрема надання іншим особам для цілей, не пов`язаних з освітнім процесом, в порушення ст. 80 Закону України «Про освіту».

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як охорона здоров`я, благоустрій населених пунктів, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а та від 09.02.2022 у справі № 804/4457/18.

Щодо тверджень відповідачів про те, що позивачем не доведено необхідності захисту інтересів держави та комунального закладу освіти саме прокурором, не обґрунтовано підстави звернення до суду, то такі твердження є безпідставними з огляду на таке.

Так, у постанові від 19.01.2023 року у справі № 320/14554/21 під розгляду справи за позовною заявою заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави до Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про: визнання протиправною бездіяльності Макарівської селищної ради (засновника) в частині невиконання вимог статей 122-123 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №802-р «Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади» щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. В. Довгича, 2, с. Мотижин, Київська область; зобов`язання Макарівської селищної ради (засновника) вжити заходів до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Мотижинського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Віночок» Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту с. Мотижин, вул. В. Довгича, 2, Верховний Суд зазначив:

«…32. Статтю 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

33. До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відповідно до частини першої статті 12 Земельного кодексу України, належить, зокрема: організація землеустрою; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

34. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 Земельного кодексу України, відповідно до частини другої якої особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

35. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

36. В адміністративному позові прокурор стверджує, що Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області не виконали покладені на них повноваження з оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та передачі земельної ділянки у постійне користування навчального закладу, який фактично на ній розташовано, що зумовило виникнення ризику для нормального функціонування закладу та здійснення навчально-виховного процесу та може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей. При цьому, як зазначив заступник прокурора, орган, на який покладаються повноваження щодо забезпечення виконання селищною радою своїх зобов`язань у спірних правовідносинах, відсутній.

37. З цього приводу колегія суддів зазначає, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

38. Таким чином, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі № 804/4585/18.

39. Водночас суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, що міститься у постановах від 10 грудня 2020 року у справі № 160/3835/19 та від 17 березня 2021 року у справі № 0440/6601/18, дійшли висновку, що Мотижинський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Віночок» є юридичною особою та має адміністративну процесуальну правосуб`єктність, а тому може самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів у разі, якщо вважає, що бездіяльністю відповідачів порушуються його права.

40. Однак Суд вважає необґрунтованим покликання суду апеляційної інстанції на правову позицію Верховного Суду у справах № 160/3835/19 та № 0440/6601/18 з огляд на те, що при розгляді зазначених справ суди встановили відсутність доказів волевиявлення навчального закладу відносно оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій вона розташована, а також доказів звернення до органів прокуратури із відповідною заявою з метою захисту прав та інтересів в цій частині.

При цьому під час розгляду цієї справи суди встановили, що листом Мотижинського дошкільного навчального закладу «Віночок» Макарівської селищної ради від 24 вересня 2021 року №11 повідомлено Києво-Святошинську окружну прокуратуру про звернення вказаного навчального закладу до органу місцевого самоврядування щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою під закладом дошкільної освіти, що знаходиться за адресою: вул. В. Довгича, 2, с. Мотижин, Київської обл.

Відтак правові висновки Верховного Суду у справах № 160/3835/19 та № 0440/6601/18, які врахував суд апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи, були сформовані за інших обставин у справі, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин…».

Отже, з огляду на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд вважає, що відповідачі дійшли до помилкового висновку про недоведеність прокурором підстав для захисту інтересів держави у суді.

Варто зазначити, що за приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у т.ч. грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з 4.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» підставою для набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, до яких віднесено розпорядження комунальним майном територіальних громад та інше.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Статтею 53 Конституції України гарантовані доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017, кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 4 Закону право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для отримання дитиною освіти, забезпечення її доступності шляхом, зокрема, належного функціонування розгалуженої мережі навчальних закладів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 822/3692/17, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18, від 01.06.2021 у справі № 0440/6514/18.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про освіту», освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про освіту» державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

У ч. 8 вказаної статті Закону зазначено, що заклади освіти діють на підставі власних установчих документів, що затверджуються їх засновниками відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про освіту», управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти.

Разом з тим, відповідно до статті 17 Закону України «Про дошкільну освіту» управління системою дошкільної освіти здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані заклади дошкільної освіти, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування.

Частинами 2, 6 статті 25 Закону України «Про освіту» визначено, що засновник закладу освіти або уповноважена ним особа, зокрема: затверджує кошторис та приймає фінансовий звіт закладу освіти у випадках та порядку, визначених законодавством; здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти. Засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов.

Частиною 5 статті 78 Закону України «Про освіту» передбачено, що фінансування дошкільної та позашкільної освіти здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством. Держава може сприяти розвитку дошкільної та позашкільної освіти шляхом надання відповідних освітніх субвенцій.

Статтею 79 Закону України «Про освіту» встановлено, що джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, зокрема, як державний бюджет, так і місцеві бюджети, а також інші джерела, не заборонені законодавством.

Частиною 3 ст. 37 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що засновник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний забезпечити, зокрема, утримання та розвиток заснованого ним закладу освіти, його матеріально-технічної бази на рівні, достатньому для виконання вимог державних стандартів, ліцензійних умов провадження освітньої діяльності у сфері загальної середньої освіти, вимог трудового законодавства, оплати праці педагогічних та інших працівників, охорони праці, безпеки життєдіяльності, пожежної безпеки тощо.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, до яких належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України), обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтями 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав здійснюється на засадах обов`язковості державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Крім того, статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також, територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Відповідно до ст. 5 цього Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Також, необхідно зауважити, що згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право на звернення до суб`єкта реєстрації прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію виникнення права власності на нерухоме майно має власник такого майна. В той же час, даним Законом не наділено таким правом балансоутримувача відповідного нерухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦК України, ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду.

Згідно пунктів 6, 7, 44 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності, на який не зареєстровано до 1 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Статтями 328, 331, ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З аналізу викладених норм встановлено, що управління об`єктами освіти, у тому числі прийняття рішень щодо оформлення речових прав на об`єкти комунальної власності є обов`язком відповідної ради.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 14.02.2023 у справі 580/1374/22 в якому Суд наголосив, що компетенцією оформлення правовстановлюючих документів на будівлі та земельну ділянку під закладом освіти наділена саме відповідна рада.

Як уже зазначено, відповідно до Статуту власником навчально виховного комплексу є територіальна громада в особі Дніпровської міської ради.

Навчальні заклади здійснюють свою діяльність у підпорядкуванні департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник або уповноважена ним особа може делегувати окремі свої повноваження органу управління закладу освіти та/або наглядовій (піклувальній) раді закладу освіти.

Враховуючи викладене, Дніпровська міська рада, як засновник КЗО «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради та Департамент гуманітарної політики, як орган управління, зобов`язання, згідно з вимогами чинного законодавства, вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлі та споруди, в яких розміщений навчальний заклад.

Між тим, у порушення вказаних норм законодавства, дотепер, правовстановлюючі документи на будівлі та споруди освітянського закладу - не оформлено.

Тобто, Дніпровська міська рада та Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, маючи відповідні повноваження та обов`язок щодо державної реєстрації права комунальної власності та інших речових прав на будівлі та споруди, які знаходяться за адресами: м. Дніпро, вул. В. Антоновича, 13, пр. Л. Українки, 55, АДРЕСА_2 , не вжили заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на ці будівлі і споруди та не здійснили державну реєстрацію прав на них, тим самим допустили протиправну бездіяльність.

Так, відповідачами не надано жодного документу, що підтверджує вжиття заходів щодо належного оформлення права комунальної власності на будівлі та споруди навчального закладу і здійснення державної реєстрації вказаних прав, а тому питання оформлення правовстановлюючих документів на вказані об`єкти та державної реєстрації цих прав залишається не вирішеним.

Пунктом 4 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій.

Частиною 4 статті 20 Бюджетного кодексу України передбачено, що відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом).

Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника.

Відповідно до пункту 9 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетний запит - документ, підготовлений головним розпорядником бюджетних коштів, що містить пропозиції з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для виконання покладених на нього функцій на середньостроковий період, на підставі відповідних граничних показників видатків бюджету та надання кредитів з бюджету.

Як вбачається з вищенаведеного, виділення фінансування необхідного для реєстрації права власності на нерухоме майно на будівлі та споруди закладу дошкільної освіти, належить до виключної компетенції міської ради. Ініціатива щодо виділення відповідних коштів та розпорядження коштами належить до виключної компетенції Дніпровської міської ради або підпорядкованих йому виконавчих органів, оскільки останні можуть виступати головними розпорядниками бюджетних коштів, а не навчальний заклад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в т.ч. виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Інтереси держави у даному випадку полягають у необхідності неухильного та ефективного виконання органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, як учасниками освітньої діяльності, законодавчих обов`язків щодо створення належних та безпечних умов здобуття освіти. Рівень реалізації посадовими особами наданих повноважень має забезпечувати досягнення законодавчої мети у вигляді створення та підтримання таких умов здобуття освіти, що виключають будь-яку шкоду або загрозу порушення прав дітей на здобуття освіти та можливість будь-яких зловживань щодо розпорядження будівель та споруд навчальних закладів.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, крім випадків, встановлених законом. Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням,

Дніпровська міська рада, відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», покликана захищати права територіальної громади, а останні порушуються внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків вказаним органом місцевого самоврядування, що свідчить про необхідні, достатні і обґрунтовані підстави для представництва прокурором інтересів держави у цій сфері.

Разом з тим, Дніпровською міською радою, як органом місцевого самоврядування, засновником КЗО «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради та виконавчим органом ради використовуються надані повноваження всупереч інтересам держави та територіальної громади.

Дніпровська міська рада та Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, хоча і наділені повноваженнями щодо управління закладами освіти та організації їх матеріального забезпечення, оформлення правовстановлюючих документів на будівлі закладів освіти, однак, зважаючи на допущену бездіяльність у цій сфері, позивачами у справі бути не можуть.

За вказаних обставин, захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», має здійснювати прокурор.

Згідно зі ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Таким чином, прокурор звертається до суду у якості позивача з огляду на те, що у даному випадку відсутній державний орган, який уповноважений здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах. У цьому випадку необхідність захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства зумовлена тим, що внаслідок допущеної відповідачами бездіяльності порушено передбачений законодавством порядок користування земельними ділянками.

Звернення прокурора до суду спрямовано на дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання про оформлення права власності на земельну ділянку закладу освіти.

Верховним Судом підтримано позицію прокурора про наявність порушення інтересів держави в даній категорії справ. Так, суд касаційної інстанції у справі № 810/3894/17 дійшов висновку, що позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для комфортного та безпечного життя дитини, отримання освіти, соціального захисту, всебічного розвитку тощо, зокрема, й шляхом створення та належного утримання об`єктів благоустрою населених пунктів.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, суд дійшов висновку, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чивідсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу.

Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

У ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави З огляду на вищезазначене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, вважаю, що у даній справі подання прокурором адміністративного позову має на меті захист «інтересів держави» та є тим «виключним випадком» в разі настання якого прокурор звертається до суду за захистом цих інтересів.

У зв`язку з цим, маючи усі необхідні підстави та повноваження, керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра звертається із даним позовом до суду в інтересах держави до Дніпровської міської ради та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради для захисту інтересів держави у сфері освіти та охорони дитинства, щодо забезпечення прав дітей на безпечні умови здобуття освіти, як складової гарантованого ст. 53 Конституції України права на освіту, та відновлення законності під час здійснення навчального процесу в навчальних закладах.

Праву громадян на належні та безпечні умови здобуття освіти відповідає обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування створювати та забезпечувати належні умови здобуття освіти, які передбачають здійснення навчального процесу виключно у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позов подається керівником Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, який має статус прокурора та право на звернення з позовною заявою відповідно до ст. ст. 15, 24 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, позовні вимоги заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Лупашку Сергія Вікторовича в інтересах держави до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради; третя особа - КЗО Навчально - виховний комплекс №148 Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Планета щастя Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву першого заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Лупашку Сергія Вікторовича в інтересах держави до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради; третя особа - КЗО Навчально - виховний комплекс №148 Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Планета щастя Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького,75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, ) та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького,75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, ), яка виразилась у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права комунальної власності на будівлю КЗО «Навчально - виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради, розташовану за адресою: м. Дніпро вул. В. Антоновича, 13.

Зобов`язати Дніпровську міську раду (пр. Дмитра Яворницького,75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, ) та Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького,75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, ) вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права комунальної власності на будівлю НВК № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» ДМР, розташовану за адресою: м. Дніпро вул. В. Антоновича, 13.

Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник