Справа № 362/7770/24
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 362/7770/24
провадження № 2-а/362/66/24
У Х В А Л А

про залишення адміністративного позову без розгляду

27.11.24 місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. дослідив у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення й

установив:

14 листопада 2024 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивачка) звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі також Укртрансбезпека, відповідач) із вимогою визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 04 вересня 2024 року серії АА № 00022330 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Суд ухвалою від 14 листопада 2024 року залишив позовну заяву без руху та надав позивачці строк для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та усунення недоліків позовної заяви.

20 листопада 2024 року позивачка подала до суду позовну заяву в новій редакції, одночасно з якою заявила про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Ця заява обґрунтована тим, що про винесення оскаржуваної постанови позивач дізналась в органах ДВС лише 05 листопада 2024 року.

Ухвалою від 20 листопада 2024 року суд, з-поміж іншого, визнав поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду та поновив цей строк; прийняв позовну заяву до розгляду; відкрити провадження в адміністративній справі; постановив розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27 листопада 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов.

Також 27 листопада 2024 року відповідач подав до суду заяву про залишення адміністративного позову без розгляду з підстав пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду та неповажності причин його пропуску. Так, відповідач зазначив, що оскаржувану постанову від 04 вересня 2024 року направлено на адресу позивачки засобами поштового зв`язку 06 вересня 2024 року (ідентифікатор поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 119), однак відповідне поштове відправлення 25 вересня 2024 року повернуто відправнику із відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Відповідач, посилаючись на приписи статей 14-3, 279-5, 289, 291, 300-2 КУпАП, відповідач просить залишити адміністративний позов без розгляду з підстави, передбаченої частиною четвертою статті 123 КАС України.

Суд установив, що Укртрансбезпека постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 04 вересня 2024 року серії АА № 00022330 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Вказану постанову направлено на адресу позивачки засобами поштового зв`язку 06 вересня 2024 року (ідентифікатор поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 119).

Вказане поштове відправлення 25 вересня 2024 року повернуто відправнику із відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» й отримано відповідачем 30 вересня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною третьою цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України, за приписами частини другої якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з частиною першою статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому відповідно до частини першої статті 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За приписами частини третьої статті 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Як зазначено вище, оскаржувану постанову 06 вересня 2024 року направлено позивачу за адресою її реєстрації, однак, надісланий позивачу лист повернуто відповідачеві 30 вересня 2024 року без вручення позивачу, у зв`язку із закінченням терміну зберігання відповідного листа у відділенні оператора поштового зв`язку, тобто з незалежних від відповідача підстав.

Отже, відповідно до наведених вище приписів процесуального закону днем отримання оскаржуваної постанови вважається 30 вересня 2024 року, тобто, день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу).

Подібні висновки щодо застосування процесуального закону наведені у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 522/12356/22.

Однак, адміністративний позов подано лише 14 листопада 2024 року, тобто з істотним порушенням визначеного законом десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

Отже, викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним.

Інших обставин, які би свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду та надавали би підстави визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачка не навела.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 137 Рішення у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відтак, суд наголошує на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й установленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому законодавець визнав строк у десять днів достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За правилами пункту 8 частини першої статті 240 КАС України cуд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу

Отже, адміністративний позов належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 248 КАС України, суд

постановив:

залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання (вручення).

Суддя О.В. Попович