Справа № 200/6607/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Справа№200/6607/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу, -

встановив:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Донецькій області (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», в якому позивач просив:

- стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 63 998,27 грн, а саме: з податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 46 442,27 грн; з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 17 556,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість відповідача, з податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) перед бюджетом становить 46 442,27 грн, який виник у термін з 30.03.2022 по 03.05.2022, а також податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) на суму 17 556,00 грн, який виник у термін з 20.05.2022 по 30.09.2022 з причини несплати узгоджених грошових зобов`язань. Вказана заборгованість відповідачем не погашена, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 30.09.2024 року Донецький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №200/6607/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказану ухвалу в той же день судом надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень (посилання на веб-адресу: https://reyestr.court.gov.ua), де їй забезпечено надання загального доступу 03.10.2024.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 23.11.2005 року, номер державної реєстрації 2 006406, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області), Покровська ДПІ (м.Покровськ), з 03.01.2020, номер взяття на облік 1175.

За відповідачем обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, з податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) на суму 46 442,27 грн, який виник у термін з 30.03.2022 по 03.05.2022, а також податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) на суму 17 556,00 грн, який виник у термін з 20.05.2022 по 30.09.2022 з причини несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих боржником самостійно, у т.ч.:

податок на додану вартiсть iз вироблених в Україні товарiв (робiт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 46 442,27 грн, а саме:

- 41 256,27 грн нараховано податку на додану вартість по декларації, Податкова декларацiя з податку на додану вартість вiд 14.03.2022 № термін сплати 30.03.2022;

- 5 186,00 грн нараховано податку на додану вартість по декларації, Податкова декларацiя з податку на додану вартість вiд 06.04.2022 № термін сплати 03.05.2022.

Єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400, код території UA0011148) у сумі 17 556,00 грн, а саме:

- 14 706,00 грн нараховано платником самостійно основного платежу за квартал (декларація термін сплати поточний рік) Податкова декларацiя платника єдиного податку фiзичної особи-пiдприємця (для третьої групи - квартал, мiсяць) від 06.04.2022 № термін сплати 20.05.2022;

- 380,00 грн нараховано єдиного податку згiдно Закону № 2142 Податкова декларацiя платника єдиного податку третьої групи на перiод дiї воєнного, надзвичайного стану в Українi вiд 06.07.2022 № термін сплати 06.07.2022;

- 1 200,00 грн нараховано єдиного податку згiдно Закону № 2142 Податкова декларацiя платника єдиного податку третьої групи на перiод дiї воєнного, надзвичайного стану в Українi вiд 06.07.2022 № термін сплати 01.08.2022;

- 1 180,00 грн нараховано єдиного податку згiдно Закону № 2142 Податкова декларацiя платника єдиного податку третьої групи на перiод дiї воєнного, надзвичайного стану в Українi вiд 08.08.2022 № термін сплати 30.08.2022;

- 90,00 грн нараховано єдиного податку згiдно Закону № 2142 Податкова декларацiя платника єдиного податку третьої групи на перiод дiї воєнного, надзвичайного стану в Українi вiд 12.09.2022 № термін сплати 30.09.2022.

З метою погашення податкового боргу, контролюючим органом надсилалась податкова вимога форми «Ф» від 14.06.2024 № 0-0599 на податкову адресу відповідача (штрих-код поштового відправлення №874). Лист з вимогою не вручено та повернуто поштою 06.07.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Податкова вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Сума податкового боргу відображена в інтегрованій картці платника податків та станом на день розгляду справи не сплачена.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст.36 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст.56 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У п. 57.1 ст. 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Податковим боргом згідно п. 14.1.175 ст. 14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Відповідно до п. 42.2 ст.42 Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

П.42.4 ст.42 зазначеного Кодексу визначено, що платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

П. 42.5 зазначеного Кодексу визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Контролюючим органом до боржника застосовувались заходи стягнення, зокрема, на виконання вимог ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу (форма «Ф») від 14.06.2024 № 0-0599, яка була надіслана відповідачу на його адресу та повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст.95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18 сформулював такий правовий висновок: «Положеннями п. 95.1-95.3 ст.95 і п.102.4 ст.102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених п.95.2 ст.95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми п.102.4 ст.102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.».

Верховний Суд також зазначив, що податковий орган набуває право на стягнення податкового боргу (в тому числі і в судовому порядку) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлений строк (п. 95.2 ст.95 Податкового кодексу України) після направлення платнику податків податкової вимоги.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір, судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №807/495/17, де суд аналізуючи процесуальні положення КАС України, які визначають предмет доказування у справі (ч.1 ст.138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15.12.2017, а натепер аналогічні положення містить ч.2 ст.73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187, місцезнаходження: 87515,Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 63 998,27 грн, а саме: з податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 46 442,27 грн; з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 17 556,00 гривень.

Повне судове рішення складено та підписано 28.11.2024.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова