Справа № 947/25604/24
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-а/947/207/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ткачова Андрія Віталійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сумі Одесі у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_2

до

ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови №1693 по справі про адміністративне правопорушення

за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 28.08.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху.

09.09.2024 року до суду надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків поданого позову, до якої надано позовну заяву в новій редакції.

У відповідності до нової редакції позову, позивач просить суд скасувати постанову №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що оспорюванню постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 17000,00 грн., за те, що у позивача був відсутній військово-обліковий документ. Разом з тим, як вказує сторона позивача, вона не згодна з даною постановою, з наступних підстав.

Представник вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки 12.08.2024 року о 18 год. 00 хв. позивача було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відносно позивача було складено протокол №1693 та після цього майже одразу було надано під підпис копію спірної постанови, що фактично на думку позивача свідчить про розгляд справи про адміністративне правопорушення однією особою, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Додатково представник вказує, що позивачем було пред`явлено уповноваженим особам відповідача довідку до акту огляду МСЕК на підтвердження наявності в нього ІІ групи інвалідності. Представник вказує, що позивач страждає на діагноз «Шизофренія. Параноїдальна форма. Безперервний тип перебігу. Параноїдальний синдром», що не дозволяло позивачу розуміти значення своїх дій під час виконання підписів біля галочок на протоколі №1693 та спірній постанові.

Як вказує представник, разом зі всіма вище вказаними процесуальними документами, позивачу видали повістку, про явку на 09.00 14.08.2024 року для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період з 12.08.2024 р. по 14.08.2024 р. з урахуванням обставин, які мали місце бути 12.08.2024 року стан здоров`я позивача погіршився та 14.08.2024 року його за направленням лікаря психіатра ОСОБА_3 №4379-5207-9143-2130 було госпіталізовано на стаціонарне лікування у заклад з надання психіатричної допомоги до КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради.

Не зважаючи на загострення хвороби, як вказує представник, позивач, за допомогою родичів, виконав вимоги діючого законодавства, повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про неможливість явки у вказаний за повісткою день та час з підстав госпіталізації та оновив військово-облікові дані 15.08.2024 року за допомогою застосунку Резерв+.

З урахуванням вище викладеного, як вказує представник позивача, представником ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи відомості про наявність у позивача не тільки підстав для відстрочки, а психічний стан, що підтверджувала відповідна Довідка МСЕК за діагнозом «шизофренія», при складанні протоколу №1693 та при розгляді справи про адміністративне правопорушення одноособово фактично встановлено склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУнЛП, чим грубо порушено ст. 19 Конституції України, ст.7, ч.1 ст.9, 245, ст.251, ст. 252, ст. 268, ст. 280, ст.271 КУпАП.

Представник вказує у позові, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався не у відповідності до вимог КУпАП, не уповноваженою на це особою, не зважаючи на процесуальні права позивача, та без з`ясування: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також без з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, як вказує представник, внаслідок фактичного незабезпечення належного розгляду справи, а саме одночасного винесення постанови після складення протоколу, позбавило позивача права надавати пояснення, заперечення та докази під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, як і позбавлений права на захист та на можливість надити відповідні військово-облікові документи.

Додатково представник позивача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на час затримання позивача також мав можливість та отримав із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» персональні дані військовозобов`язаного позивача про те, що останній перебуває на військовому обліку, а тому у відповідача не могло бути підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КунАП, відповідно до примітки ст.210 КУнАП. При цьому, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить у собі будь - якої інформації про час, дату та місце вчинення правопорушення, також докази на підтвердження порушення.

З огляду на усі вище вкладені обставини представник позивача вважає постанову №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст 210 КУпАП незаконною, передчасною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України та є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено належне усунення позивачем недоліків поданої заяви, відповідність позову вимогам ст. 160, 161 КАС України.

За наслідком чого, ухвалою судді від 11.09.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

26.09.2024 року до суду в електронній формі від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на його безпідставність, необґрунтованість, та відповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства.

04.10.2024 року до суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив з посиланням на незгоду з доводами викладеними відповідачем, на який до суду 10.10.2024 року від представника відповідача надійшли заперечення з зазначенням контраргументів.

До судового засідання призначеного на 26.11.2024 року з`явились:

- представник позивача, яка підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити;

- представник відповідача, який заперечував проти задоволення позову, з підстав їх необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позов ОСОБА_2 підлягаючим частковому задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2024 року стрільцем-санітаром 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_4 складено протокол №1693 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за наслідком встановлення вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП, що полягає у відсутності при собі військово-облікового документа та не пред`явлення його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 12.08.2024 року о 18 год. 00 хв.

Протокол містить інформацію про повідомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 12.08.2024 року о 18 год. 30 хв.

У відповідності до протоколу, особа ОСОБА_2 встановлена на підставі посвідчення інвалід 2 групи НОМЕР_1 .

У протоколі наявний підпис ОСОБА_2 на підтвердження роз`яснення змісту ст.. 63 Конституції України, прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, про обізнаність про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження відсутності пояснень і заперечень. Разом з тим, протокол не містить підпису ОСОБА_2 на підтвердження отримання його копії.

У відповідності до штемпелю наявному на вказаному протоколі, останній був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 13.08.2024 року за вих. №7937.

Судом встановлено, що 12.08.2024 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 210 КУпАП, за наслідком чого винесено постанову №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

У відповідності до вказаної постанови суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_2 порушив абзац третій пункту 10-1 Правил військового обліку затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487, а саме у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану, не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана постанова містить підпис ОСОБА_2 на підтвердження отримання копії вказаної постанови.

У відповідності до штемпелю наявному на вказаній постанові, останній був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 13.08.2024 року за вих. №7937.

Додатково судом встановлено, що 12.08.2024 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 видано повістку №х3038 громадянину ОСОБА_2 про виклик 14.08.2024 року о 09:00 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних.

Отже, вказана справа про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП була розглянута відносно ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до наданого епікризу №3107/1 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради вбачається, що ОСОБА_2 був госпіталізований у період з 12.10.2023 року по 11.11.2023 року. Встановлений діагноз: «Шизофренія. Параноїдальна форма. Безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром».

Позивачем також надано до позову копію військового квитка виданого 22.11.2001 року на ім`я ОСОБА_2 , який за військово-обліковою спеціальністю старший стрілець, на підтвердження його наявності.

Однак, позивачем під час розгляду справи не оспорювалось відсутність у позивача при собі військово-облікового документа на час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, що мало місце 12.08.2024 року.

Позивачем вказувалось, що при ньому станом на час складення протоколу №1693 від 12.08.2024 року та в подальшому спірної постанови була наявна довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №391202, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має групу групи інвалідності за загальним захворюванням, строком до 01.11.2024 року.

Позивач будучи незгодним з вказаною складеною відносно нього постановою №1693 від 12.08.2024 року звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Частиною 3 цієї статті також передбачено, що скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.

Частиною 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом зокрема визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, позивач будучи незгодним з вказаною постановою №1693 від 12.08.2024 року звернувся до суду з відповідним позовом 20.08.2024 року, тобто в межах встановленого законом десятиденного процесуального строку у порядок, визначений КАС України.

За приписами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За визначенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним оскаржуваних постанов.

З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Приймаючи викладене, виходячи з наданих до суду доказів, суд зазначає наступне.

Як вбачається, оспорювана постанова винесена за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Згідно ч.6 ст.22 Закону №3543-XII, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р. згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022р. №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Приймаючи викладене, суд доходить до висновку, що в особливий період, який діяв станом на час спірного адміністративного правопорушення та продовжує діяти станом на теперішній час, не пред`явлення на вимогу зокрема уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, призовником, військовозобов`язании та резервістом військово-облікового документу, який повинен бути при собі, є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до положень статті 235 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, відповідальність за яке передбачена стаття 210 КУпАП, є компетенцією територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративне правопорушення і накладати адміністративне стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) визначена зокрема Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381.

Пунктом 2 вказаної Інструкції визначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції визначено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 4 Розділу ІІ Інструкції визначено, що під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктами 6 11 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення (додаток 2) (далі - журнал обліку протоколів). Нумерація протоколів проводиться в межах кожного календарного року окремо.

Журнал має бути прошитий, пронумерований, підписаний посадовою особою та скріплений печаткою, внесений до номенклатури справ.

Ведення журналу здійснює посадова особа, призначена наказом керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа).

Справа прошивається і нумерується за аркушами. Справа містить титульний аркуш, на зворотному боці якого оформлюється опис документів, що містяться в справі за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

Кожен документ у справі про адміністративне правопорушення повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком.

У справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Приймаючи викладене в межах заявлених доводів позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення не належною особою, судом встановлено наступне.

Як вже встановлено протокол №1693 про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 року відносно ОСОБА_2 складено стрільцем-санітаром 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_4 .

У відповідності до наданого наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 27.02.2024 року за №12, вбачається, що солдат ОСОБА_7 уповноважений за складання протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності призовників, військовозобов`язаних, резервістів, керівників підприємств, установ, організацій та реєстрацію постанов.

За наслідком чого, вказаний протокол складений уповноваженою на те посадовою особою в межах наданих повноважень.

Поряд з цим, спірна постанова №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року винесена тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 .

За наслідком чого, суд доходить до висновку про безпідставність доводів позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а саме складення вказаного протоколу та винесення спірної постанови однією тією ж особою.

Однак, досліджуючи наявні в матеріалах справи докази та виходячи з вищевикладених встановлених судом обставин, вбачається, що 12.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_7 в особі тво начальника ОСОБА_8 було винесену оспорювану постанову, а від імені начальника ОСОБА_9 тієї ж дати видано повістку №х3038.

У відповідності до наданого відповідачем витягу із Наказу №2376 від 11.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_9 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, враховуючи видання однієї тієї ж дати документів від різних посадових осіб відповідача, останнім не підтверджено належними доказами належної посадової особи, яка 12.08.2024 року виконувала функції та повноваження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідних повноважень у Вадима Байштан діяти як тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наслідком чого, суд доходить до висновку про наявність порушення процедури під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та винесення оскаржуваної постанови неналежною посадовою особою, що є самостійною підставою для її скасування.

Додатково, судом враховується, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів, долучених до протоколу, які містять достовірну інформацію про вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у тому числі доказів на підтвердження здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео фіксації.

Разом з тим, судом враховується, що позивачем під час розгляду справи не оспорювалось, що в момент його зупинки та перевірки уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки наявності військово-облікових документів, останні в нього були відсутні, що свідчить про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Щодо доводів позивача про нерозуміння значення своїх дій під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, суд вважає безпідставними враховуючи, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження визнання ОСОБА_2 недійсним, або обмежено дієздатним.

Щодо доводів про можливість відповідачем встановити психічний стан позивача з поданих ним документів в момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки як особисто визнається позивачем ним було пред`явлено відповідачеві лише довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №391202, яка в свою чергу містить інформацію лише про присвоєння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , другої групи інвалідності за загальним захворюванням, строком до 01.11.2024 року. Будь-яких даних про стан здоров`я чи діагноз встановлений відповідачеві вказана довідка не містить.

Також суд вважає безпідставними доводи позивача про неможливість винесення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови в один і той самий день.

Спеціальні строки розгляду справ про правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП, законодавцем не встановлені.

Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказаною статтею встановлено строк, протягом якого повинен бути здійснений розгляд справи про адміністративне правопорушення. Однак, КУпАП не регламентує строку, який повинен сплити після складення протоколу по справі про адміністративне правопорушення до моменту, коли уповноважена особа може здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Положення КУпАП не забороняють здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови, що особа знає про розгляд такої справи. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, задля можливості реалізації наданих їй процесуальних прав.

В протоколі про адміністративне правопорушення №1693 від 12.08.2024 року зазначено, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено положення ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 18.30 год. 12.08.2024р. за відповідною адресою. Вказаний протокол підписано 12.08.2024р. позивачем без зауважень.

З вказаного слідує, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим були відсутні перешкоди для розгляду справи 12.08.2024р. та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що судом встановлено наявність порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд вважає позов ОСОБА_2 підлягаючим до задоволення, а постанову №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року підлягаючою скасуванню.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України,ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене в цілому та наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 , суд вважає, що спірна постанову №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року винесена відносно позивача підлягаює скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягаює закриттю у відповідності до положень статті 286 КАС України.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд вважає не підлягаючими задоволенню, враховуючи о у відповідності до положень КУпАП, суд під час розгляду даної справи в порядку передбаченому КАС України не є відповідним суб`єктом на розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оспорювана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю лише за наслідком скасування оспорюваної постанови у відповідності до положень статті 283 КАС України.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. 7, 9, 210, 235, 245-249, 251-252, 254-257, 268, 276-279, 280-282, 283-291 КУпАП, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Cкасувати постанову №1693 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 12.08.2024 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП України відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання в порядку передбаченому статтею 297 КАС України апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Головуючий Л. В. Калініченко