Справа № 580/9295/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року справа № 580/9295/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвокатки Кушнеренко Т.В. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

19.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвокатки Кушнеренко Т.В. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі відповідач 1), Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ відсутній, оскільки не є юридичною особою) (далі відповідач 2) про:

визнання протиправною відмови відповідачів щодо розгляду заяви про надання відстрочки та довідки про надання відстрочки від призову під час мобілізації на особливий період позивачу на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язання відповідачів розглянути по суті заяву позивача про надання відстрочки та довідки про надання відстрочки від призову під час мобілізації на особливий період на підставі вказаної вище норми Закону;

стягнення з відповідача 2 на його користь судового збору та витрат на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи зазначив, що є докторантом Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, денна форма навчання на період з 01.09.2024 до 31.08.2028 року. Вважає, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а відповідачі діють всупереч вимог законодавства, оскільки відмовили йому у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою від 24 вересня 2024 року суд позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив спрощене провадження у справі та вирішив розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження.

10.10.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що повідомив позивачу про неможливість розгляду його заяв про надання відстрочки від призову на військову службу, оскільки він не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що позивач підлягає відрахуванню з числа здобувачів освіти з Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини.

14.10.2024 від представниці позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивач має військово-обліковий документ, який сформований 12.07.2024 та він був наявний у позивача на момент вступ у навчальний заклад, наданий позивачем відповідачу із заявою про надання відстрочки. Лист відповідача до вказаного вище навчального закладу про відрахування позивача є безпідставним.

17.10.2024 від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що повідомив позивачу, що він не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних та запропонував прибути особисто до нього для з`ясування вказаного питання. Однак позивач відмовився. Позивач, порушуючи законодавство, отримав статус військовозобов`язаного та військово-обліковий документ. Тому звернення про надання відстрочки від призову на військову службу неможливо розглянути.

Ухвалою від 21.10.2024 суд відмовив повністю у задоволенні клопотання вх. від 10.10.2024 відповідача про розгляд правилами загального позовного провадження адміністративної справи.

08.11.2024 від представниці позивача адвокатки Кушнеренко Т.В. на адресу суду надійшла заява, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати з правничої допомоги в сумі 10000,00грн. До неї долучила платіжну інструкцію від 16.09.2024.

12.11.2024 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання вх. №53093/24 про долучення документів до матеріалів справи.

Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до військово-облікового документу, роздрукованого із застосунку «Резерв +», позивач взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач є докторантом Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, денної форми навчання, тривалість навчання з 01.09.2024 до 31.08.2028.

06.09.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Комісія) заявою, в якій повідомив, що є особою, яка на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Тому просив розглянути його заяву та оформити йому у порядку, визначеному постановою КМУ від 16.05.2024 №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. У додатках до заяви вказав про надання нотаріально посвідченої копії його паспорта та РНОКПП, довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 04.09.2024 №271127, оригіналу військово-облікового документу з додатку «Резерв +», згоду на обробку персональних даних.

Того ж дня відповідач звернувся листом №4/552 до Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, в якому просив скасувати/відрахувати позивача з числа здобувачів освіти та повідомити його про прийняте рішення із наданням відповідного письмового підтвердження.

Уманський державний педагогічний університет імені Павла Тичини листом від 09.09.2024 №1382/01 повідомив відповідачу, що, зважаючи на роз`яснення Міністерства освіти і науки України від 12.07.2024 №1/12459-24, військово-облікові документи оформляють у паперовій або в електронній формах. Військово-обліковий документ в електронній формі ( у т.ч. роздрукований) та у паперовій формі мають однакову юридичну силу. До приймальної комісії закладу освіти подається один із зазначених військово-облікових документів. Тому за результатами ТЗИК та СВІ документи позивача для вступу прийняті і після успішної здачі вступних іспитів наказом ректора УДПУ ім. П. Тичини №43 д/ф від 30.08.2024 він зарахований здобувачем вищої освіти ступеня доктора філософії, очної (денної) форми навчання за кошти державного бюджету спеціальності "053 Психологія". Термін закінчення навчання 31.08.2028. Підстав для скасування наказу ректора і відрахування позивача не має.

10.09.2024 відповідач письмово повідомив №А/595 позивачу на його заяву від 06.09.2024, що він не перебуває на обліку у відповідача. Тому розглянути питання щодо надання йому відповідної відстрочки не можливо. Запропонував йому особисто звернутися з метою з`ясування питань військового обліку та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

17.09.2024 позивач повторно звернувся до Голови Комісії заявою, в якій повідомив, що є особою, яка на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Перебуває на військовому обліку у відповідача, що підтверджується інформацією, яка міститься у застосунку «Резерв +» та на порталі «Дія». До заяви долучив військово-обліковий документ з додатку «Резерв +». Просив розглянути його заяву та оформити йому у порядку, визначеному постановою КМУ від 16.05.2024 №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. У додаток до заяви надав: нотаріально посвідчену копію його паспорта, нотаріально посвідчену копію РНОКПП, довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 04.09.2024 №271127, свідоцтво про базову загальну середню освіту (з порталу «Дія»), атестат про повну загальну середню освіту (з порталу «Дія»), диплом бакалавра (з порталу «Дія»), диплом спеціаліста (з порталу «Дія»), диплом магістра (з порталу «Дія»), оригінал військово-облікового документу з додатку «Резерв +», згода на обробку персональних даних.

20.09.2024 відповідач письмово повідомив №А/655 позивачу на його заяву від 17.09.2024, що він не перебуває на обліку у відповідача. Тому розглянути питання щодо надання йому відповідної відстрочки не можливо. Запропонував позивачу особисто звернутися до нього з метою з`ясування питань військового обліку та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Тому позивач звернувся до суду позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - ЗУ № 3543-XII).

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення згідно з ч.ч.7, 8 ст.23 ЗУ №3543-XII здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до абз.9 п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Оскільки відповідач є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, саме на нього покладено обов`язок щодо прийняття рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.

З 18.05.2024 змінено порядок отримання відстрочки від військової служби, адже були внесені зміни до ст.23 ЗУ №3543-XII. Також із вказаної дати набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Водночас вказаним вище витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №249 від 21 червня 2024 року підтверджується, що вказана вище Комісія створена при відповідачу. Вона не має статусу юридичної особи. Тому протилежні його доводи щодо того, що він не має повноважень представляти інтереси Комісії, не обґрунтовані та не враховані судом.

Згідно з п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Суд у рахував, що Додаток 5 до Порядку №560 містить перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у залежності від категорії осіб, які мають право на відстрочку. Так, документами, що підтверджують право на відстрочку на підставі п.1 ч.3 вказаного Закону є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (п.59 Порядку №560).

Отже, заявою для одержання відстрочки від призову можуть подавати особисто військовозобов`язані як електронно, так і власне прибуттям.

Згідно з абз. 5 ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Пунктом 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі Порядок №559), визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Пунктом 2 Порядку №559 визначено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Військово-обліковим документом, роздрукованим із застосунку «Резерв +» підтверджується, що позивач є військовозобов`язаним та взятий на військовий облік відповідачем. Протилежні доводи відповідача не обґрунтовані. Отже, позивач, як військовозобов`язаний, мав право на звернення із заявою щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до п.п.64, 65 Порядку №560 заяви військовозобов`язаних про надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та підтвердні документи зберігаються у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки протягом п`яти років. У разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за формою, визначеною у додатку 10.

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 ЗУ № 3543-XII.

Згідно з п.1 ч.3 ст.23 ЗУ № 3543-XII, на який посилався позивач у заявах до Голови Комісії, передбачає, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Тобто, відповідач під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки повинен перевірити наявність документів, які підтверджують саме вказаний вище факт навчання.

Встановлені обставини доводять, що відповідач отримав вказані вище заяви позивача, але відсутні належні, достовірні та допустимі докази щодо її розгляду у визначеному законом порядку, аналізу отриманих документів та прийняття відповідного рішення за результатами їх розгляду.

Зважаючи, що відповідач не розглянув заяви позивача від 06.09.2024 та від 17.09.2024 та не прийняв акту владно-розпорядчого характеру щодо отриманих заяв про надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, як військовозобов`язаному, який здобуває освіту в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини за денною формою навчання, не з`ясовував передбачених вказаним Законом підстав для надання відстрочки, порушення заявленого права позивача допущене відповідачем саме бездіяльністю щодо розгляду його заяв та прийняття рішення за результатами розгляду його заяв. Тому для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність відповідача саме щодо розгляду заяв позивача та прийняття рішення за результатами їх розгляду та зобов`язати його розглянути з дотриманням порядку, меж, строку та способу дій, визначених законом, вказані вище заяви позивача, та за результатами їх розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням вказаних судом мотивів у цьому рішенні. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу, 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 18.09.2024 в сумі 1211,20 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що 16.09.2024 позивач уклав з адвокаткою Кушнеренко Т.В. договір про надання правової допомоги (далі Договір), предметом якого є надання адвокатом правничих послуг у справі щодо представництва інтересів позивача у справі про оскарження рішення про відмову у наданні відстрочки. Згідно з підп.3.1., 3.2. п.3 Договору єдиною винагородою є гонорар. Сума гонорару сплачується відразу при укладенні договору (основна сума гонорару).

У заяві від 08.11.2024 представниця позивача зазначила, що при розрахунку розміру витрат враховується, що година роботи адвоката становить 800,00грн. Вказала, що надала такий перелік послуг: надання усних консультацій, на які витратила 60 хв, що становить 800,00грн, складення позовної заяви, витратила 5 годин, що становить 4000,00грн, ознайомлення з відзивом на позовну заяву та складення відповіді на відзив, витратила 4 години, що становить 3200,00грн, складення та направлення адвокатського запиту до Уманського державного педагогічного університету, витратила 1 годину, що становить 800,00грн, складення та направлення клопотання про долучення доказів у справі від 30.10.2024, витратила 30 хвилин, що становить 400,00грн, виготовлення копій позовної заяви для усіх сторін справи, завірення їх копій, відправка кореспонденції, витратили 1 годину, що становить 800,00грн.

Позивач оплатив вказаній вище адвокатці 10000,00грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 16.09.2024.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подав.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд врахував, що позовна заява підписана зазначеною вище адвокаткою. Також нею завірені копії всіх доданих до позовної заяви документів. Справа розглянута правилами спрощеного письмового провадження. Проаналізувавши надані суду документи, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00грн. Однак з огляду на результат вирішеного спору, стягненню підлягає на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача половина суми витрат 5000,00грн.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов адвокатки Кушнеренко Т.В. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі створеної при ньому Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 06.09.2024 та від 17.09.2024 та прийняття рішення за результатами їх розгляду.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особі створеної при ньому Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації розглянути з дотриманням порядку, меж, строку та способу дій, визначених законом, заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 06.09.2024 та від 17.09.2024 щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а за результатами їх розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням вказаних судом мотивів у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 605,60грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) та витрати пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 5000,00грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 25.11.2024.