Справа № 160/23499/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 листопада 2024 року Справа № 160/23499/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2), в якій позивач просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 зарахувати:

до його пільгового стажу періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року: з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна;

до його страхового стажу період роботи згідно з дублікатом трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката його трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, виклавши в ній позовні вимоги відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду від 02.09.2024р. представником позивача 07.10.2024р. подано уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги викладено в оновленій редакції, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №13 від 14.11.2023р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024р. відмовлено у відкритті провадження у справі №160/23499/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №13 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі за іншою частиною позовних вимог уточненої позовної заяви, а саме щодо вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року, - суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

При цьому відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Так, в прохальній частині уточненої позовної заяви в тій частині, в якій не було відмовлено у відкритті провадження, позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року, не заявляючи при цьому позовних вимог про визнання протиправними рішень (дій, бездіяльності) відповідача саме стосовно не здійснення (відмови у здійсненні) такого зарахування спірних періодів роботи.

Також жодних позовних вимог до іншого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) уточнена позовна заява в тій частині, в якій не було відмовлено у відкритті провадження, не містить.

Разом з цим, зокрема, п.4 ч.1 ст. 5 КАС України передбачено, що позивач може просити захистити свої права саме шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання його вчинити певні дії.

За таких обставин, позивачеві необхідно подати уточнену позовну заяву, в якій чітко зазначити кого саме він вважає відповідачем (відповідачами) у цій справі та до кого спрямовує свої позовні вимоги, а у разі визначення двох відповідачів - зазначити позовні вимоги щодо кожного з них, а також виклавши в ній позовні вимоги відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, та подати копії цієї уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Крім цього, відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Крім того, Судова палата звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Так, оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як слідує з уточненої позовної заяви, в тій частині, в якій не було відмовлено у відкритті провадження, позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року.

При цьому позивачем зазначено, що не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 відбулося при розгляді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заяви ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, за наслідками якого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийняте рішення №13 від 14.11.2023р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, яке 07.05.2024р. було оскаржене позивачем у судовому порядку у справі №160/11784/24.

Відтак, позовні вимоги фактично стосуються розрахунку стажу позивача, здійсненого ще у листопаді 2023 року при вирішенні питання про призначення йому пенсії, у призначенні якої в подальшому було відмовлено рішенням від 14.11.2023р., що було оскаржене позивачем ще 07.05.2024р. у межах встановленого ст.122 КАС України строку звернення.

Отже, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав в частині щодо не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до його пільгового та страхового стажу ще у листопаді-грудні 2023 року при отриманні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №13 від 14.11.2023р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії, в якому пенсійним органом було вказано визнаний ним страховий та пільговий стаж позивача, та, відповідно, з`ясувати про обставини прийняття цього рішення та вчинення відповідачем дій щодо розрахунку страхового і пільгового стажу позивача, при цьому про існування жодних перешкод для того, щоб дізнатися про те, з урахуванням чого (якої кількості страхового і пільгового стажу позивача) це рішення прийняте та які дії щодо розрахунку стажу вчинені пенсійним органом позивач не зазначив.

Разом з цим, з вищевказаними позовними вимогами в частині щодо не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до його пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 звернувся до суду лише 28.08.2024 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Проте, в порушення приписів ч.6 ст.161 КАС України позивач заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду ані з первинною позовною заявою, ані з уточненою позовною заявою до суду не подав.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Водночас неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими пов`язується виникнення у позивача права та підстав для судового захисту, тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 12.04.2023р. у справі №380/14933/22.

Слід зазначити, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду у визначений КАС України строк.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Наведеній нормі кореспондують приписи ч.6 ст.161 КАС України, якою визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

У даному випадку позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду, а матеріали позовної заяви не містять доказів неможливості звернення позивача із цими позовними вимогами до суду у строк, передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Таким чином, позивачеві слід подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

За приписами ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки уточнена позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити цю позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити кого саме позивач вважає відповідачем (відповідачами) у цій справі та до кого спрямовує свої позовні вимоги, а у разі визначення двох відповідачів - зазначити позовні вимоги щодо кожного з них, а також виклавши в ній позовні вимоги відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, та копій цієї уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Турова