Справа № 600/5343/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

27 листопада 2024 р. м. Чернівці справа № 600/5343/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір Віталіни Олександрівни, розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Зитинюк А.Ю. звернувся з позовом до суду в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №18003/6/24-13-24-12 від 04.11.2024;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Чернівецькій області вчинити дії щодо поновлення реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з 01.10.2024 та включити його до Реєстру платників єдиного податку.

Ухвалою судді від 22.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

25.11.2024 року представником позивача адвокатом Зитинюком А.Ю. подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить: забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС в Чернівецькій області №18003/6/24-13-24-12 від 04.11.2024 про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи до набрання законної сили рішення по судовій справі.

В обґрунтування вказаної заяви, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, у разі не вжиття судом заходів щодо призупинення дії Рішення контролюючого органу і реалізації Рішення про анулювання реєстрацію платника єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з 01.10.2024 року, позивач буде зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування. При цьому у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, будуть нараховані податки та збори, від сплати яких він був звільнений як платник єдиного податку третьої групи. Крім того, зміна системи оподаткування, зумовить застосування штрафних санкцій та реально може привести до зупинення діяльності підприємства, розірвання договірних відносин з постачальниками та партнерами, вивільнення працівників, й матиме наслідком утруднення або повної неможливості відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд у відповідності до положень ч.1 ст.154 КАС України розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1-2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта.

Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Таким чином, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі №640/15534/22.

Сама лише незгода позивача із рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Аргументація заяви про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях позивача щодо можливого настання негативних наслідків, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У заяві зазначено, що позивач, у випадку не вжиття заходів із зупинення дії оскаржуваного рішення, буде зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, при цьому у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, будуть нараховані податки та збори, від сплати яких він був звільнений як платник єдиного податку третьої групи. Крім того, зміна системи оподаткування, зумовить застосування штрафних санкцій та, на думку позивача, може привести до зупинення діяльності підприємства, розірвання договірних відносин з постачальниками та партнерами, вивільнення працівників, й матиме наслідком утруднення або повної неможливості відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Однак, суд зазначає, що підстави забезпечення позову не можуть ґрунтуватися на ймовірних припущеннях і повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Також суд враховує, що посилання на можливий негативний вплив не є підставою для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №640/110/20, від 09.09.2020 у справі №813/944/18 та від 28.09.2020 у справі №620/2206/20.

Водночас, суд звертає увагу на те, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте саме по собі посилання на негативний вплив рішень суб`єктів владних повноважень не є підставою для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення є фактичним ухваленням рішення у справі без розгляду справи по суті, а застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.

Забезпечення позову у вищевказаний спосіб призведе до продовження здійснення ФОП ОСОБА_1 своєї господарської діяльності з використанням статусу платника єдиного податку на противагу рішенню контролюючого органу.

Проте, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом, а надання правової оцінки оскарженим рішенням має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом.

Суд звертає також увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №800/521/17, в якій зроблено висновок про те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови до набрання законної сили судовим рішенням у справі фактично було б ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, суд вважає, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відтак, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.О. Кушнір