Справа № 933/819/24
Суддя: Попович І. А.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 933/819/24
Провадження № 2-а/933/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

секретаря судового

засідання - Камака О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого просить визнати протиправною та скасувати постанову № 1715, винесену 30.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 11.11.2024 року відкрито провадження по справі, з призначенням до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 21 листопада 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він офіційно працює на шахті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДП «Добропілля-вуглевидобуток». Починаючи з моменту введення воєнного стану, у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, та оголошенням загальної мобілізації, починаючи з лютого 2022 року і до теперішнього часу, має бронювання від призову на військову службу в особливий період, як працівник стратегічно важливої промислової галузі економіки України. Йому відомо про обов`язок, як військовозобов`язаного, про оновлення своїх облікових даних до 16 липня 2024 року, яка потрібна для військового обліку, та те, що облікові дані можливо було оновити трьома шляхами, а саме: піти до територіального центру комплектування і соціальної підтримки, скористатися послугою у центрі надання адміністративних послуг, уточнити дані у мобільному додатку Резерв+. Але, він не зміг своєчасно оновити облікові дані, оскільки 14.06.2024 року травмувався в побуті - пошкодив праву нижню кінцівку в гомілковостопному суглобі. З цього приводу проходив тривале лікування, спочатку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 20.06.2024 року у КП Близнюківська ЦРЛ Харківської області, де 27.06.2024 року було проведено оперативне втручання. 05.07.2024 року його було виписано зі стаціонару, для подальшого амбулаторного нагляду та лікування. На той момент він не міг самостійно пересуватися; а лише виключно в будинку, на милицях. В період часу, з 10.09.2024 року і до кінця вересня 2024 року, він перебував в умовах стаціонарного лікування - в реабілітаційному відділенні КП «Близнюківська ЦРЛ». Крім того, за весь час лікування він перебував у скрутному матеріальному становищі, що унеможливлювало придбання належної комп`ютерної техніки, чи смартфону, з метою оновлення облікових даних через мобільний застосунок «Резерв+». Так, всі грошові збереження його родини були витрачені на лікування хворих батьків, які нещодавно, з огляду на активізацію бойових дій в Донецькій області, виїхали до Польщі, де на даний час проживають та лікуються.

11.10.2024 року він у м. Краматорську придбав собі смартфон, та з його допомогою оновив облікові дані через мобільний застосунок «Резерв+». Того ж дня, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання військово-облікового документа, оскільки мав на руках довідку від ІНФОРМАЦІЯ_5 , про перебування на військовому обліку, на якій написано: «замість військового квитка». До ІНФОРМАЦІЯ_2 він потрапив лише 15.10.2024 року, де відповідні працівники звинуватили його у порушенні законодавства, яким врегульовані питання мобілізаційної підготовки та мобілізації, в тому, що він у визначені чинним законодавством строки не оновив свої облікові дані, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Незважаючи на його пояснення та аргументи, щодо причин невиконання ним вимог закону, того ж дня відносно нього було складено відповідний протокол за № 1715, який було вручено під розписку. 30.10.2024 року він приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди його запросили на розгляд вказаного протоколу. Але, його не запросили до відповідної посадової особи, що розглядала його справу, не повідомили йому законні права, не вислухали аргументи та пояснення, а просто винесли на поріг будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову за №1715 від 30.10.2024 року, яку було прийнято начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , та відповідно до положень якої, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

З оскаржуваною постановою він категорично не згоден з причин її безпідставності та необґрунтованості. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 1715, винесену 30.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

14.11.2024 року до суду надійшов відзив на позовні заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого вважає, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що 15.10.2024 працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол № 1715 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 було доведено та роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, та ст.ст. 256, 268 КУпАП, та доведено дату, час та місце розгляду справи. Ним отримано копію протоколу № 1715 під особистий підпис, у розділі для пояснень зазначено: «пояснення на окремому аркуші, доданому до протоколу». Відповідно до вказаних пояснень про неможливість оновлення даних, у зв`язку з хворобою, ним надана виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 3508, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 17.06.2024 року по 05.07.2024 року. Відповідно до вказаного протоколу, до правопорушника доведено, що розгляд справи відбудеться 21.10.2024 року, у визначений час за вказаним адресом, про що мається особистий підпис правопорушника. До протоколу подано заяву правопорушника про перенесення розгляду справи на 30.10.2024 року. Розгляд адміністративної справи відбувся у присутності правопорушника, та 30.10.2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , за результатами розгляду, винесено постанову № 1715, відповідно до якої правопорушника визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення. Розгляд справи здійснено за присутністю правопорушника, та ним копію постанови отримано особисто 30.10.2024 року, за результатами розгляду справи.

Додаткових клопотань, заяв з приводу відкладення та/або перенесення розгляду справи від правопорушника не надходило.

Враховуючи викладені обставини, представник відповідача просить у задоволенні адміністративного позову - відмовити в повному обсязі (а.с.22-30).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини, вказані в позовній заяві. Просив визнати протиправною та скасувати постанову № 1715, винесену 30.10.2024 року.

Зазначив, що 14.06.2024 року він травмувався в побуті, та пошкодив праву нижню кінцівку в гомілковостопному суглобі, після чого проходив тривале лікування: спочатку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 20.06.2024 року у КП Близнюківська ЦРЛ Харківської області, де йому 27.06.2024 року було проведено оперативне втручання, оскільки в Олександрівській ЛПЛ поставили хибний діагноз. 05.07.2024 року його було виписано зі стаціонару, але в подальшому він амбулаторно лікувався. 15.10.2024 року, перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 він особисто оновив дані, та написав письмові пояснення на протокол № 1715 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який було складено відносно нього. В письмових поясненнях зазначив, що не встиг оновити дані протягом 3 місяців, у зв`язку з хворобою. До пояснення надав медичні документи - виписку медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої перебував на стаціонарному лікуванні з 26.06.2024 року по 05.07.2024 року, а також, документи обстеження. Крім цього, написав письмову заяву, про перенесення слухання справи про адміністративне правопорушення з 21.10.2024 року на 30.10.2024 року, у зв`язку зі стаціонарним лікуванням в реабілітаційному відділенні КП «Близнюківська ЦРЛ». Коли він приїхав на слухання справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що було призначено на 30.10.2024 року, ніякого засідання не було, він не був присутнім на засіданні, його не запросили. Йому винесли на вулицю, на ганок, вже готову копію постанови, сказали, щоб він йшов платити штраф, не прийняли до уваги його пояснення з приводу лікування, яке продовжувалось амбулаторно тривалий час, він був на лікарняному, та пересувався з палицею, тому, не міг самостійно дійти до ЦНАПу, щоб оновити дані. Лише 11.10.2024 року, коли у м. Краматорську придбав собі смартфон, з його допомогою оновив облікові дані через мобільний застосунок «Резерв+». Тому, вважає, що постанова винесена незаконно, оскільки справа була розглянута без його участі, хоча він приїхав на зазначену дату та час, щоб взяти участь у розгляді справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. 14.11.2024 року на електронну адресу суду було надіслано заяву, в якій представник відповідача просить справу розглянути в порядку письмового провадження. Також, 14.11.2024 року на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, за змістом якого у задоволенні адміністративного позову представник відповідача просить відмовити в повному обсязі (а.с.22-32,45,49).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол № 1715 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він військовозобов`язаний, перебуває на обліку. Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів протягом 60 днів (з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року) адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, не оновив (уточнив). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1, абзацу 6, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», п. 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тобто в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 21.10.2024 року, о 10 год. 00 хв., в кабінеті № 1 в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: «Пояснення на окремому аркуші і додано до протоколу»

Копію протоколу № 1715 від 15.10.2024 року ОСОБА_1 отримав 15.10.2024 року.

Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та особою, яка склала протокол (а.с.14,39).

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 15.10.2024 року, він просить перенести розгляд справи про адміністративне правопорушення з 21.10.2024 року на 30.10.2024 року, у зв`язку зі стац.лікуванням (а.с.38 зворот).

30.10.2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесена постанова № 1715 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Вказаною постановою встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на обліку. Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів протягом 60 днів (з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року) адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, не оновив (уточнив). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1, абзацу 6, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», п. 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тобто в діях позивача присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 30.10.2024 року, що вбачається з його особистого підпису у постанові (а.с.15,37-38).

Згідно з військово-облікового документу Резерв+, військовозобов`язаний ОСОБА_1 уточнив свої дані 11.10.2024 року (а.с.8).

Як вбачається з військово-облікового документу Резерв+, військовозобов`язаний ОСОБА_1 уточнив свої дані 15.10.2024 року, при особистій явці (а.с.9).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 3508 КП «Близнюківська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.06.2024 року по 05.07.2024 року (а.с.10).

Згідно довідки КП «Близнюківська центральна районна лікарня» від 13.09.2024 року, ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікування в реабілітаційному відділенні з 10.09.2024 року. Планована дата виписки 24.09.2024 року (а.с.11).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста № 455946 КП «ДОКОД» ДОР» м. Дніпро від 05.06.2023 року, ОСОБА_4 має діагноз: злоякісне новоутворення нирки, за винятком ниркової миски (а.с.12).

Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради від 03.07.2024 року, ОСОБА_5 має основний діагноз: Гіпертонія з ускладненням, гіпертонічна енцефалопатія (а.с.13).

Копія справи № 1715 про адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, направленої представником відповідача, разом з відзивом на позовну заяву, а саме: постанова № 1715 від 30.10.2024 року, за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_1 від 15.10.2024 року про відкладення розгляду справи; протокол № 1715 від 15.10.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.10.2024 року; копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 3508 КП «Близнюківська центральна районна лікарня» відносно ОСОБА_1 ; копія паспорту громадянина України відносно ОСОБА_1 ; копія облікової картки до військового квитка відносно ОСОБА_1 , інформаційна довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 звірив контактні дані 11.10.2024 року, при особистій явці звірив дані 15.10.2024 року (а.с.37-43).

Правовідносини, що склалися між сторонами стосуються притягнення до адміністративної відповідальності громадян за порушення законодавства про проходження військової служби, мобілізації та військового обліку.

Зазначені правовідносини регулюються наступними правовими нормами.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Приписами ст. 278 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднене Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 210-1 КУпАП, встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Він з`явився до відповідача для участі у розгляді протоколу, однак його безпідставно не допустили до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надали можливість висловити свої заперечення проти обставин, які стали підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та долучити додаткові докази, які, як він вважає, доводять його невинуватість в інкримінованому правопорушенні.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів та пояснень, право на захист.

Доводи позивача є обґрунтованими в частині порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Матеріали справи не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами ст. 268 КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено його право на особисту участь при розгляді справи.

Оскаржувана постанова не містить відомостей про те чи приймав ОСОБА_1 участь при розгляді посадовою особою справи про адміністративне правопорушення, у постанові відсутні відомості про підстави розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, що на переконання суду, є доказом на підтвердження доводів позивача про ненадання йому можливості прийняти участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В силу положень ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1,2 ст.76 КАС України).

Відповідач у своєму відзиві та доданих до нього письмових доказах не спростував зазначені доводи позивача про ненадання йому можливості прийняти участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані, та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанов.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, при винесенні спірної постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 від 30.10.2024 року № 1715, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, при розгляді справи були порушені права позивача, передбачені ст. 286 КУпАП,знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, чим порушено норми процесуального права, які є підставою для скасування постанови.

Водночас, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як просить позивач, суд не знаходить, оскільки вирішення цього питання є передчасним, та вважає, що виявлені судом порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення допущені відповідачем, можуть бути усунені під час нового розгляду справи відповідачем, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1КУпАП стосовно ОСОБА_1 необхідно направити на новий розгляд до уповноваженої посадової особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно Наказу голови Олександрівського районного суду Донецької області від 20.11.2024 року № 20-ВІД/207/24, головуючий суддя у даній справі Попович І.А., у період 25-27 листопада 2024 року приймав участь у дистанційному навчанні Національної школи суддів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,77,90, 241-246, 255, 286, 295, 297

КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову № 1715 від 30.10.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 21 листопада 2024 року.

Повний текст рішення суду складено 28 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Олександрівського

районного суду І.А. Попович