Справа № 240/12190/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/12190/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , на підставі положень ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 всупереч вимогам чинного законодавства не прийняв рішення за результатами розгляду поданих позивачем документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у строки передбачені чинним законодавством та з врахуванням норм, які діяли на момент звернення із заявою про відстрочку. Вказані обставини зумовили звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Через відділ документального забезпечення суду 13.08.2024 надійшов відзив на позов від відповідача, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначає, що 29.11.2023 надані позивачем документи, які додано до заяви було розглянуто та листом від 20.12.2023 №14016 повідомлено, що наданих документів недостатньо для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу дванадцятого частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". За результатами розгляду, 01.01.2024 повідомлено позивача про те, що станом на 28.12.2023 підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відсутні. Зазначено, що копія довідки, виданої ОСОБА_1 виконавчим комітетом Станишівської сільської ради від 21.11.2023 №8 не підтверджує того, що позивач зайнятий постійним доглядом за ОСОБА_2 , а лише підтверджує призначення компенсації за надання соціальних послуг. Тобто, на думку представника відповідача, заява ОСОБА_1 розглянута належним чином.

Також, представником відповідача наголошено, що на всі адвокатські запити, які надходили від представника позивача в подальшому були надані роз`яснення та викладені у листах від 27.05.2024 №6831 та від 19.06.2024 №8127.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду №01-50В від 10.07.2024 та №01-70В від 12.09.2024 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 29.07.2024 по 12.08.2024 та з 26.09.2024 по 09.10.2024 включно.

Дану справу розглянуто у порядку ст.263 КАС України із складанням судового рішення відповідно до ч.4 ст.243 та ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 29.11.2023 про реалізацію свого права на відстрочку. До заяви позивачем додано: копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого №27733 від 13.11.2023; копію довідки Станішівської сільської ради №8 від 21.11.2023; копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання та встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 №176 від 07.11.2023.

Як зазначено представником позивача, станом на 08 грудня 2023 року будь-яких вмотивованих відповідей на адресу позивача не надходило, що стало наслідком звернення представника з адвокатським запитом.

20.12.2023 листом №14016 представника позивача повідомлено про те, що розгляд заяви ОСОБА_1 , яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.12.2023 заплановано на 28.12.2023. Також зазначено, що до заяви ОСОБА_1 надав довідку видану виконавчим комітетом Станишівської сільської ради від 21.11.2023 року №8, акт від 07.11.20023р. №176, а також інші документи, які не мають відношення до визначення підстави для отримання відстрочки (висновок із медичної карти стаціонарного хворого та консультаційні висновки спеціаліста, що видані на ім`я заявника). З огляду на перелік наданих позивачем документів встановлено відсутність підстав для надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки не надано висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду, а також не доведено факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд окрім ОСОБА_1 . Також наголошено, що всі документи надані в копіях без належного засвідчення.

В подальшому, як зазначено в позовній заяві, позивачем 29.12.2023 надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву із додатками, які ОСОБА_1 просив долучити до його особової справи для вирішення питання про відстрочку. Додатками зазначено:

- копію довідки про склад сім`ї від 27.12.2023 №1064, посвідчену нотаріусом;

- копію висновку форми 080-4/0 від 06.11.2023, посвідчену нотаріусом;

- оригінал акту обстеження матеріально-побутових умов проживання та встановлення факту здійснення догляду за гр. ОСОБА_2 від 07.11.2023 №176, посвідчену нотаріусом;

- копію довідки від 21.11.2023 №8, посвідчену нотаріально;

- копію довідки від 29.12.2023№249/1177 (форма №5).

Представником позивача зазначено, що заява отримана представником відповідача 03.01.2024, однак проігнорована.

Так, 23.04.2024 представник позивача звернулась із адвокатським запитом щодо надання відповіді про розгляд заяви ОСОБА_2 про відстрочку від мобілізації.

Листом від 02.05.2024 №5538 ІНФОРМАЦІЯ_4 роз`яснив представнику позивача про те, що відповідно до частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 в найкоротший термін, для проходження медичного огляду за графою ІІ (Громадяни, військовослужбовці, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу, прапорщики (мічмани) РОЗКЛАДУ ХВОРОБ, з метою визначення призначення на особливий період. За результатами проведення медичного огляду буде розглянуто питання щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації.

В подальшому, 15.05.2024 представником позивача повторно надіслано адвокатський запит щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.11.2023.

19.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 надав відповідь про те, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 необхідно особисто подати на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву за формою, визначеною у додатку 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, до якої додати документи, що підтверджують право на відстрочку.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, представник позивача звернулась за захистом прав ОСОБА_1 до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.92 (далі - Закон №2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно з частиною 10 статті 1 Закону № 2232 громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону №3543 мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно ст.23 Закону № 2232 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

- жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років;

- жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

- жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;

- жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

- жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

- усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років;

- зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

- які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

- опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- жінки та чоловіки, які мають неповнолітню дитину (дітей) і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

- народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

- працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України;

- інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що Законом № 3543-XII визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації є вичерпний та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

Як зазначено в позовній заяві, позивач вважає, що він має право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особа, зайнята постійним доглядом за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Таким чином, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом, встановлення відстрочок покладені, в тому числі на відповідача.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 29.11.2023 про реалізацію свого права на відстрочку. До заяви позивачем додано: копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого №27733 від 13.11.2023; копію довідки Станішівської сільської ради №8 від 21.11.2023; копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання та встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 №176 від 07.11.2023.

Як зазначено представником позивача, станом на 08 грудня 2023 року будь-яких вмотивованих відповідей на адресу позивача не надходило, що стало наслідком звернення представника з адвокатським запитом.

20.12.2023 листом №14016 представника позивача повідомлено про те, що розгляд заяви ОСОБА_1 , яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.12.2023 заплановано на 28.12.2023. Також зазначено, що до заяви ОСОБА_1 надав довідку видану виконавчим комітетом Станишівської сільської ради від 21.11.2023 року №8, акт від 07.11.20023р. №176, а також інші документи, які не мають відношення до визначення підстави для отримання відстрочки (висновок із медичної карти стаціонарного хворого та консультаційні висновки спеціаліста, що видані на ім`я заявника). З огляду на перелік наданих позивачем документів встановлено відсутність підстав для надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки не надано висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду, а також не доведено факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд окрім ОСОБА_1 . Також наголошено, що всі документи надані в копіях без належного засвідчення.

Представник позивача наголошує, що заява від 29.11.2023 представниками відповідача проігнорована та, як наслідок, не розглянута належним чином.

В свою чергу, представником відповідача до відзиву на адміністративний позов надано рішення від 01.01.2024 №22 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому вказано, що звернення ОСОБА_1 від 29.11.2023 розглянуто та за результатами розгляду заяви повідомлено про те, що позивачем не надано висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду, а також не доведено факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд окрім позивача. А тому, станом на 28.12.2023 підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відсутні.

Тобто, ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.11.2023 щодо надання останньому відстрочки від призову на військову службу у встановлений спосіб та на підставі діючого законодавства.

Суд звертає увагу, що лише 29.12.2023 позивачем було надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові документи, засвідчені нотаріально, які були отримані відповідачем 03.01.2024, тобто після прийняття рішення про відсутність підстав про надання відстрочки.

А тому, з огляду на викладене доводи представника відповідача про протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

В свою чергу, суд наголошує, що позивач не позбавлений права повторно звернутись у встановлений спосіб та до уповноваженого органу щодо отримання відстрочки від призову на військову службу із наданням необхідно пакету належним чином завірених документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивача, підстави для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду, відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 26 листопада 2024 р.

26.11.24