Справа № 380/17522/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 рокусправа № 380/17522/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні (в наступні періоди: з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023), а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК (в наступні періоди: з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023) внаслідок отримання 26 січня 2023 року тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні (в наступні періоди: з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023), а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК (в наступні періоди: з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023) внаслідок отримання 26 січня 2023 року тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, шо перебуваючи в складі сил оборони в Донецькій області, у зв`язку з нападом ворога в районі населеного пункту Бахмут, Донецької області, внаслідок ворожого обстрілу з мінометів, артилерії та інших засобів ураження здійсненого збройними формуваннями російської федерації 26 січня 2023 року близько 15.00 год. отримав поранення, а саме - акубаротравму під час виконання бойового розпорядження. Бойова травма отримана та пов`язана з проходженням військової служби, виконанням обов`язків військової служби та захистом України під час виконання бойового завдання в зоні бойових дій на території Донецької області, під час воєнного стану в Україні. Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час виконання бойового завдання позивач знаходився в засобах індивідуального захисту, а саме в шоломі кевларовому та бронежилеті. Обставини, місце та час поранення підтверджуються довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №551 від 16.02.2023, яка була видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 №74.

З часу отримання поранення і до 08.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні (в наступні періоди: з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023), а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК (в наступні періоди: з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023).

Вказує, що в період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023 під час перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустках за станом здоров`я з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023 йому не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач вважає, що набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, пропорційно періодам стаціонарного лікування та перебування у відпустці. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, що й зумовило звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 20.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 16.02.2023 №551 про обставини травми, старший солдат ОСОБА_1 26.01.2023 близько 15:00 години отримав поранення, а саме акубаротравму.

За обставин: під час виконання бойового розпорядження, внаслідок ворожого обстрілу з мінометів, артилерії та інших засобів ураження здійсненого збройними формуваннями російської федерації, зв`язку з нападом ворога в районі населеного пункту Бахмут, Донецької області.

Бойова травма отримана та пов`язана з проходженням військової служби, виконанням обов`язків військової служби та захистом України під час виконання бойового завдання в зоні бойових дій на території Донецької області, під час воєнного стану в Україні.

Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Старший солдат ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання знаходився в засобах індивідуального захисту, а саме в шоломі кевларовому та бронежилеті.

З наявних у справі письмових доказів суд встановив, що після отримання бойового поранення 26.01.2023 позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах, а також у відпустках за станом здоров`я. Зокрема:

з 31.01.2023 по 16.02.2023 перебував у стаціонарі в КНП «Криворізька міська лікарня №17» (виписка №212).

з 01.03.2023 по 15.03.2023 перебував у стаціонарі у Військово-медичному центрі Західного Регіону (виписка №2856).

з 13.06.2023 по 07.07.2023 перебував у стаціонарі у Військово-медичному центрі Західного Регіону (виписка №7913).

з 23.08.2023 по 08.09.2023 перебував у стаціонарі у Військово-медичному центрі Західного Регіону (виписка №10916).

Представник позивача 03.01.2024 звернулася до Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травною, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування в відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Відповідач листом №1630 вказав про відсутність підстав для нарахування додаткової винагороди. Зазначив, що позивачу була виплачена додаткова винагорода за період з 27.01.2023 по 31.01.2023 згідно з довідкою №0179923 від 31.01.2023, а подальше лікування та відпустки для реабілітації не підлягають виплаті додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень посилаючись на норми Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. Також зазначив, що старший солдат ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.01.2023 по 15.03.2023, з 10.06.2023 по 07.07.2023, з 06.08.2023 по 08.09.2023, а також перебував у відпустках згідно з висновком ВЛК з 14.03.2023 по 11.06.2023, з 08.07.2023 по 08.08.2023.

Крім цього, 31.05.2024 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням та у відпустці за станом здоров`я.

Однак, станом на момент звернення до суду відповіді не отримав.

Позивач вказує, що за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках по стану здоров`я за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023 військова частина НОМЕР_1 не виплачувала йому в повному розмірі додаткової винагороди в розрахунку 100 000 грн за місяць за час такого перебування на стаціонарному лікуванні.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному розмірі збільшеної винагороди до 100 000 грн за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023 відповідно до положень постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом першим статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та триває досі.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова №168).

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

На думку суду, аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав поранення важкого ступню, пов`язане із проходженням військової служби, у зв`язку із чим проходив лікування:

З 31.01.2023 по 16.02.2023 перебував у стаціонарі в КНП «Криворізька міська лікарня №17» (виписка №212).

З 01.03.2023 по 15.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному центрі Західного Регіону (виписка №2856).

З 13.06.2023 по 07.07.2023 перебував у стаціонарі у Військово-медичному центрі Західного Регіону (виписка №7913).

З 23.08.2023 по 08.09.2023 перебував у стаціонарі в у Військово-медичному центрі Західного Регіону (виписка №10916).

Суд враховує, що у листі №1630 командир військової частини НОМЕР_1 також підтвердив, що старший солдат ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.01.2023 по 15.03.2023, з 10.06.2023 по 07.07.2023, з 06.08.2023 по 08.09.2023, а також перебував у відпустках згідно з висновком ВЛК з 14.03.2023 по 11.06.2023, з 08.07.2023 по 08.08.2023. Таким чином відповідачем не заперечується той факт, що позивач в період з 27.01.2023 по 15.03.2023, з 10.06.2023 по 07.07.2023, з 06.08.2023 по 08.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні та з 14.03.2023 по 11.06.2023, з 08.07.2023 по 08.08.2023 у відпустках згідно з висновками ВЛК.

Період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я також підтверджується листом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 21.02.2024 №550/1472.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168.

Відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023. Доказів виплати такої додаткової грошової винагороди суду не надано.

Як наслідок, бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням у відпустці за станом здоров`я є протиправною, а тому зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу таку додаткову грошову винагороду відповідатиме меті належного поновлення прав позивача та слугуватиме досягненню того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а також перебуванням у відпустці за станом здоров`я за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 27.01.2023 по 16.02.2023, з 01.03.2023 по 15.03.2023, з 13.06.2023 по 07.07.2023 та з 23.08.2023 по 08.09.2023, з 16.03.2023 по 11.06.2023 та з 08.07.2023 по 08.08.2023 з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан