Справа № 598/1769/24
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1769/24
провадження № 2-а/598/29/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В., розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2607091 від 14.07.2024 року та постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2607149 від 14.07.2024 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14 липня 2024 року його, згідно із вищевказаними постановами, булопритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 КпАП України та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 425 гривень та 20400 гривень відповідно, за те, що він нібито 14 липня 2024 року о 22 год. 14 хв. на вул.Павленка в м.Збараж Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування таким, чим порушив п.2.1а ПДР України, та 14 липня 2024 року о 22 год. 36 хв. на вул.Павленка в с.Залужжя Тернопільського району Тернопільської області не пред`явив реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.2.1 б ПДР України. Разом з тим, стверджує, що вказаних правопорушень не вчиняв, автомобілем не керував, а в цей час перебував вдома. Крім того, вважає, що його вина у вчиненнях адміністративних правопорушень не доведена, прийнятірішення є протиправними, прийнятими із порушенням норм матеріального та процесуального права, а відповідно такі, що підлягають скасуванню, як незаконні.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

02 серпня 2024 року до суду від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, а тому даний позов є безпідставним. Також до відзиву долучено відеозапис події, яка стосується оскаржуваної постанови.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, з`явитися в судове засідання не може, позов просить задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.194 КАС України суд вважає за доцільне розгляд даної справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідившиматеріалами справи, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2607149 від 14.07.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він «14.07.2024 року о 22 год. 36 хв. в с.Залужжя вул.Павленка, керуючи ТЗ не пред`явив реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п.2.1 б ПДР керування ТЗ особою без реєстраційних документів на ТЗ» (а.с.12).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2607091 від 14.07.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за те, що він «14.07.2024 року о 22 год. 14 хв. в м.Збараж вул.Павленка, керував ТЗ будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ» (а.с.11).

Відповідно до пп. а, б п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Частина 1 ст.126 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частина 4 ст.126 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 4 ст.126 КпАП України, є керування особою транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві ствердив, що не керував у вище зазначений період часу транспортним засобом, оскільки перебував вдома по вул.Стуса, 51 в м.Збараж Тернопільської області.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем разом із відзивом, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, надано до суду відеозаписи, на який на думку відповідача зафіксовано обставини вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Дослідивши вказані відеозаписи, зокрема відео з нагрудних бодікамер працівників поліції, судом встановлено, що на відео зафіксовано лише факт переслідування автомобіля «Шкода» в темну пору доби, однак з відео неможливо встановити особу, яка була за кермом вказаного транспортного засобу. Також зафіксовано факт спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , однак, встановити те, що останній керував вказаним транспортним засобом з відеозаписів неможливо, а також на відео відсутні будь-які дані, які б підтвердили, що останній був зупинений працівниками поліції в ході керування транспортним засобом.

Таким чином, вказані відеозаписи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 14 липня 2024 року о 22 год. 14 хв. та 22 год. 39 хв. в м.Збаражі по вул.Павленка та в с.Залужжя керував транспортним засобом марки «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 .

Також, відповідачем не надано жодних інших доказів, які б спростовували пояснення позивача про те, що він не керував транспортним засобом, та підтверджували те, що саме ОСОБА_1 14 липня 2024 року о 22 год. 14 хв. та о 22. год. 36 хв. керував транспортним засобом.

Також, суд звертає увагу на те, що самі по собі постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2607091 від 14.07.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн., та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2607149 від 14.07.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальностіза ч.1 ст.126 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., слід скасувати, а справи про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55, 62 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 72, 73, 77, 90, 194, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 286, 292, 293 КАС України, ст.ст.7, 9, 33, 245, ч.1, ч.4 ст.126, ст.ст.247, 251, 268, 279 КпАП України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження вул.Валова, 11 м. Тернопіль, ) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2607091 від 14 липня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2607149 від 14.07.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення суду складено 22 листопада 2024 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА