Справа № 752/18119/24
Суддя: Чекулаєв С. О.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/265/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 року Голосіївський районий суд м.Києва у складі:

головуючого судді Чекулаєв С.О.,

за участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови серія ЕНА № 2865834 від 19.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції (надалі за текстом також - відповідач), в якому просив суд,

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2865834 від 19.08.2024, винесену інспектором 2 взводу 5 роти 3 батальйону полк-1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Євграфовим Андрієм Олександровичем, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень, закрити справу відповідно до п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Процесуальні дії у справі

28.08.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О.

30.08.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, судове засідання призначено на 23.09.2024.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, судове засідання у справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що він не був обізнаний про наявність судового рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами, жодних порушень Правил дорожнього руху не вчиняв, при зупиненні транспортного засобу надав працівникам поліції для перевірки свідоцтво про реєстрацію ТЗ та водійські права.

Позивач стверджує, що адвокат, який представляв його інтереси у справі №757/16234/24-п не надав йому повної та достовірної інформації, щодо результатів її розгляду та ухвалених рішень, якими позивач був позбавлений права керування транспортними засобами. У зв`язку з цим у позивача відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а тому відсутній склад вказаного правопорушення.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не надав.

Фактичні обставини встановлені судом

19.08.2024 позивач, який керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції на проспекті Берестейському у м. Києві для перевірки документів.

За результатами перевірки інспектором 2 взводу 5 роти 3 батальйону ПОЛК-1 Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенантом поліції Євграфовим Андрієм Олександровичем винесено постанову серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 згідно якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом Mitsubishi Lancer державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно судового рішення.

Згідно постанови серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмір 20 400,00 гривень.

Суд встановив, що відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 757/16234/24-п ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.08.2024 постанову Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 757/16234/24-п залишено без змін.

Таким чином, постанова Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 757/16234/24-п згідно якої ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік набула законної сили 12.08.2024.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 є протиправною у зв`язку з чим ОСОБА_1 26.08.2024 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовною заявою про її скасування.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд встановив, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови інспектора 2 взводу 5 роти 3 батальйону ПОЛК-1 Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенантом поліції Євграфова Андрія Олександровича серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 за правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови, серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 позивач керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами чим порушим пункт 2.1. б) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (надалі за текстом також - ПДР).

Зі змісту статті 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд встановив, що оскаржувана постанова серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 відповідає вказаним вище вимогам щодо форми та змісту.

Як визначено пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі за текстом також - Закон про нацполіцію), поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 Закону про нацполіцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема передбачених частиною четвертою статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Таким чином суд встановив, що оскаржувана постанова серії ЕНА №2865834 від 19.08.2024 винесена органом (посадовою особою) який уповноважений розглядати відповідну категорію адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначають Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та інші визначені ПДР документи.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Так, частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20 400,00 гривень).

Обґрунтовуючи свій позов, позивач стверджував, що він не скоював умисного керування транспортним засобом без реєстраційних документів, оскільки надав працівнику поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, свої водійські права і не був обізнаний про наявність постанови від 12.08.2024 про позбавлення його права керування.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Суб`єктом правопорушення є особа, щодо якої судом було прийнято рішення про накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування.

Суд встановив, що постановою Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 757/16234/24-п, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.08.2024 ОСОБА_1 станом на 19.08.2024 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Твердження позивача про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП оскільки він не знав про хід судової справи №757/16234/24-п та ухвалені судові рішення не заслуговують на увагу так як, конституційне право на суд є правом особи, а його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Позивач був обізнаний про розгляд Печерським районним судом міста Києва адміністративної справи №757/16234/24-п про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП і для захисту своїх прав та інтересів у цьому процесі уклав 28.04.2024 договір про надання правової допомоги із адвокатом Сіренком Максимом Юрійовичем.

Копії матеріалів справи №757/16234/24-п містять інформацію, що адвокат позивача був обізнаний про хід судової справи та ухвалені рішення, зокрема, він повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи та прийняту Печерським районним судом міста Києва постанову від 30.04.2024.

08.05.2024 адвокат позивача подав апеляційну скаргу про скасування постанови Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024.

Та обставина, що ОСОБА_1 не виявляв належної дбайливості до власної справи, яка розглядається у суді та не був поінформований про факт позбавлення його права керування транспортними засобами починаючи з 12.08.2024 не є підставою для уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення передбачена ч. 4 ст.126 КУпАП.

Таким чином, оскільки позивач станом на 19.08.2024 був позбавлений права керування транспортним засобом згідно постанови Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024 (справа №757/16234/24-п) строком на 1 (один) рік, яка набрала законної сили 12.08.2024 суд дійшов висновку про правильну кваліфікацію інспектором 2 взводу 5 роти 3 батальйону полк-1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Євграфовим Андрієм Олександровичем адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП вчиненого ОСОБА_1 та розміру накладеного штрафу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем порушення, передбаченого частиною 4 ст. 126 КУпАП, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови серії ЕНА № 2865834 від 19.08.2024 відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 132-1, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 2865834 від 19.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 2 взводу 5 роти 3 батальйону полк-1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Євграфовим Андрієм Олександровичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП - залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

2. Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

3. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.09.2024.

Суддя С.О. Чекулаєв