Справа № 320/55108/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

22 листопада 2024 року м. Київ № 320/55108/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області 15.11.2024 через електронний кабінет користувача підсистеми «Електронний суд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд зупинити дію пунктів 1 (в частині, що стосується пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23), 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 вимоги Державної аудиторської служби України (далі ДАСУ), що міститься в листі від 15.08.2024 № 001700-14/10154-2024.

Зазначена заява була зареєстрована в системі «Діловодство спеціалізованого суду» 21.11.2024 та фактично передана для подальшого розгляду судді Шевченко А.В. 22.11.2024.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування цієї заяви заявник зазначає, що Служба має намір найближчим часом оскаржити Вимогу Державної аудиторської служби України, викладену в листі 001700-14/10154-2024 від 15.08.2024 щодо притягнення Службою до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях щодо незаконного використання бюджетних коштів на суму 106 521 062,88 грн.

Так, заявник стверджує, що під час проведення перевірки Служба надавала відповіді на всі запити ДАСУ, а також запитувану інформацію та документи. В ході проведення ревізії Службою були усунені порушення, які дійсно мали місце, про що зазначено в Акті.

Однак, за твердженням заявника, ДАСУ через погрози кримінальною відповідальністю фактично намагається змусити Службу не оскаржувати Вимогу в судовому порядку.

Заявник зазначає, що з огляду на великі обсяги операцій, що є предметом Вимоги, належна підготовка до звернення до суду триває в межах строку звернення до адміністративного суду, який закінчується лише 15.02.2025. Однак вже з 30 листопада 2024 року ДАСУ цілком може ініціювати притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Служби з огляду на погрози, які вже мали місце, оскільки в абзаці 3 сторінки 18 Вимоги встановлено граничний строк її виконання до 29 листопада 2024 року.

Відтак, можливе ініційоване ДАСУ кримінальне переслідування посадових осіб Служби також перешкоджатиме дотриманню базових принципів адміністративного судочинства, зокрема рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін.

Щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Крім того, зауважив, що на думку Служби, заходом забезпечення позову, який належить застосувати, є зупинення дії Вимоги, як індивідуального акта, в частині її оспорюваних пунктів, що передбачено пунктом 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідає суті спору та є найменш обтяжливим, оскільки не забороняє ДАСУ вчиняти жодні дії.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з системного аналізу зазначених положень убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття заходів забезпечення позову вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням всіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваних пунктів вимоги, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Разом із тим, у разі забезпечення позову, зокрема шляхом зупинення дії дію пунктів 1 (в частині, що стосується пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23), 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 вимоги Державної аудиторської служби України до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом, який заявник має намір подати до суду, суд фактично надасть правову оцінку їх правомірності до розгляду справи по суті, що у свою чергу не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Шевченко А.В.