Справа № 440/11233/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/11233/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 21254,08 грн. сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 27.12.2023 № на особистий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ Приватбанк, та подати його до відповідного Головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна в розмірі 1% вартості житла, оскільки нерухоме майно ним придбано вперше. Проте, відповідач у порушення вимог законодавства України листом від 29.05.2024 №1600-0504-8/39812 відмовив позивачу в поверненні коштів з причин відсутності довідок з місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/11233/24, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

04 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 35-37/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що Пенсійний фонд України не має доступу до Державного реєстру нерухомого майна, тому не може встановити факт придбання квартири позивачем вперше. Зазначає, що відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. Пояснює, що на звернення позивача 01.05.2024 із заявою щодо повернення помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, Управлінням повідомлено, що позивач надав не повний перелік документів, що передбачені Порядком №1740, а саме, не надав довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Позивачу роз`яснено, що з метою уникнення безпідставного повернення Пенсійним фондом України збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, після надання необхідних документів буде розглянуто питання щодо повернення помилково або надмірну зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

27 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Полтавтрасбуд" в особі директора Маляренка О.В., яке діє від імені та в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Містобуд" (надалі - продавець) та ОСОБА_1 (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, що був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Удовіченко М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №2091 /а.с. 12/, за умовами якого продавець передає через представника, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_1 (надалі у цьому договорі - квартира) (пункт 1 договору). Продаж зазначеної квартири провадиться за домовленістю сторін за 2047400 грн. (пункт 4 договору). Ринкова вартість квартири становить 2125408,81 грн., що міститься в довідці про оціночну вартість об`єкта нерухомості, створеної за допомогою програмного забезпечення Єдиної бази даних звітів про оцінку 26.12.2023 (пункт 5 договору).

При укладенні договору купівлі-продажу ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 21254,08 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 27.12.2023, копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 11, 49/.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 01 травня 2024 року /а.с. 51/, у якій просив повернути сплачений 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування від вартості квартири, яку придбавав вперше, в сумі 21254 грн.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.05.2024 №1600-0504-8/39812 /а.с. 41/ позивача повідомлено, що питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року №866) (далі Порядок №1740). Вищевказаним Порядком визначено вичерпний перелік документів, які необхідно подати для підтвердження придбання житла вперше. Відповідно Порядку, одним із документів, які необхідно надати, є довідки з усіх місць проживання (після 1992) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396, пункту 20, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). З метою уникнення безпідставного повернення Пенсійним фондом України збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, враховуючи вищевикладене та після надання позивачем необхідних документів, буде розглянуто питання щодо повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету.

Не погодившись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 21254,08 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку № 1740 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №802/1566/17-а, який підлягає врахуванню судом першої інстанції в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №372871310, сформованою 04.04.2024, підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вперше придбав житло /а.с. 17-19/.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування твердження позивача щодо придбання ним житла вперше чи відсутності у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем до суду не надано.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (надалі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що Повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку: забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема: зокрема, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Головне управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, посилання у відзиві на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 (далі по тексту - Порядок №396), на пункт 20 якого позивач посилається у своєму листі від 29.05.2024 №1600-0504-8/39812, визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відтак, це Положення №396 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, тому суд критично оцінює доводи відповідача про не подання позивачем до ГУ ПФУ в Полтавській області документів, визначених пунктом 20 вказаного Положення №396, оскільки у позивача відсутній обов`язок подання таких документів до ГУ ПФУ в Полтавській області.

Крім того, слід зазначити, що на звернення позивача до Диканської селищної ради із заявою про надання інформації щодо використання /невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період після 1992 року листом Диканської селищної ради від 08.04.2024 №02.1.1-02/61 повідомлено, що у Диканській селищній раді та її виконавчих органів відсутні документи, що підтверджують використання /невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період після 1992 року /а.с. 21-22/.

Також листом Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" №3727 від 19.04.2024 повідомлено, що відомості про належність нерухомого майна на праві приватної власності за гр. ОСОБА_1 у селищі Диканька, Диканської територіальної громади, Полтавського району, Полтавської області в Полтавському бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" відсутні /а.с. 23/.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформлена листом від 29.05.2024 №1600-0504-8/39812, не ґрунтується на вимогах законодавства України, а тому є неправомірною.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав позивача ОСОБА_1 вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформлену листом від 29 травня 2024 року №1600-0504-8/39812 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сформувати та подати до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 21254 грн. 08 коп. (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят чотири гривні вісім копійок), сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 27 грудня 2023 року.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №19-18275455/С від 19.09.2024 /а.с. 26/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України /а.с. 28/.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформлену листом від 29 травня 2024 року №1600-0504-8/39812.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сформувати та подати до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 21254 грн. 08 коп. (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят чотири гривні вісім копійок), сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 27 грудня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич