Справа № 340/5008/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 340/5008/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 року (головуючий суддя Хилько Л.І.)

в адміністративній справі №340/5008/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 26.07.2024 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.07.2024 №81 про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника;

- зобов`язати відповідача призначити з 03.06.2024 пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що приймаючи спірне рішення відповідач не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають істотне значення для призначення пенсії по втраті годувальника і, як наслідок, прийняв необґрунтоване рішення про відмову в її призначенні.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду та залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.07.2024 № 81.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 з 03.06.2024 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , згідно її заяви від 27.06.2024. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що наданими позивачем документами підтверджено факт її перебування на утриманні померлого чоловіка. Враховуючи вказане, оскільки позивачка є дружиною померлого годувальника, перебувала на його утриманні, досягла віку більше ніж 65 років та отримує пенсію за віком, відтак має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що до заяви для перерахунку пенсії заявниця надала, зокрема, довідку №02 від 13.06.2024 про проживання за однією адресою, видану ОСББ «Соборний107», м.Олександрія Кіровоградської області. Враховуючи те, що ОСББ «Соборний107», м.Олександрія Кіровоградської області не відноситься до органів місцевого самоврядування, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні вище зазначеного перерахунку, у зв`язку з відсутністю документа про перебування на утриманні померлого годувальника. Зазаначив, що вищевказана довідка не може бути таким доказом, оскільки для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 №1871-IX. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26.06.2024 р., між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що 27.08.1977 р. складено відповідний актовий запис за № 648. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ) (а.с.11).

ОСОБА_2 також перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримував пенсію за віком (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.06.2024 р., ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 04.06.2024 р. складено відповідний актовий запис за № 783 (а.с.10).

Після смерті чоловіка позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 27.06.2024 про перерахунок пенсії (перехід на інший вид пенсії) в разі втрати годувальника.

До такої заяви було долучено, зокрема довідку ОСББ "Соборний 107" від 13.06.2024 № 02 про те, що ОСОБА_2 до своєї смерті постійно приживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .. На момент його смерті за вищевказаною адресою проживала, вела сумісне господарство та знаходилась на його утриманні ОСОБА_1 (дружина), яка за даними ОСББ "Соборний 107" зареєстрована за цією адресою по цей час (а.с.13).

Заяву позивачки за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який рішенням від 03.07.2024 №81 відмовив у проведенні/перерахунку пенсії на інший вид пенсії по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю документа про перебування на утриманні померлого годувальника (а.с.12).

При цьому, відповідачем не враховано довідку №02 від 13.06.2024, видану ОСББ "Соборний 107", оскільки ОСББ "Соборний 107" не є органом місцевого самоврядування. Позивачка вважає протиправним рішення відповідача від 03.07.2024 №81.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

За приписами частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N1058-IV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Приписами частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

В силу частини 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині 2 цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм, юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника має встановлення факту перебування особи на утриманні.

При цьому, відповідно до частини 1 та 2 статті 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною 2 статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Пунктом 3 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV також передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Порядок № 22-1).

Пунктом 2.3 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також, надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Згідно з п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що на підтвердження факту проживання разом з годувальником за однією адресою, а отже й перебування на його утриманні, позивачка надала до територіального органу ПФУ довідку ОСББ "Соборний 107" від 13.06.2024 № 02, у якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свід. про смерть серія НОМЕР_2 ) до своєї смерті постійно приживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На момент його смерті за вищевказаною адресою проживала, вела сумісне господарство та знаходилась на його утриманні наступна особа: ОСОБА_1 - дружина, яка за даними ОСББ "Соборний 107" зареєстрована за цією адресою по цей час (а.с.13).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, вказаний документ відноситься до визначених у п.2.11 Порядку №22-1 інших документів, що підтверджують факт проживання разом з годувальником за однією адресою.

При цьому, п. 2.11 Порядку № 22-1 не містить імперативної норми щодо видання документу із зазначенням відомостей про місце проживання разом з годувальником за однією адресою лише органом місцевого самоврядування, а вжите у такому пункті слово "зокрема" означає виділення документів органів місцевого самоврядування з поміж інших документів, тобто, "в тому числі", "серед іншого".

Крім того, чинне законодавство в даному випадку не обмежує особу підтвердити факт перебування на утриманні якимось певним документом, надаючи їй право самостійно обирати яким саме документом підтвердити цей факт.

Отже, наданими позивачем документами підтверджено факт її перебування на утриманні померлого чоловіка. Будь яких інших зауважень до поданих документів у пенсійного органу не виникло.

Враховуючи вказане, оскільки позивачка є дружиною померлого годувальника, перебувала на його утриманні, досягла віку більше ніж 65 років та отримує пенсію за віком, відтак вона має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зазначене дає підстави для висновку, що право позивачки на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника порушено, а рішення відповідача від 03.07.2024 №81 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Для відновлення порушеного права позивачки слід зобов`язати відповідача перевести позивачку з 03.06.2024 (з дня, що настає за днем смерті годувальника) з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , згідно її заяви від 27.06.2024. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 14.11.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко