Справа № 120/10368/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 листопада 2024 р. Справа № 120/10368/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003)

про: визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідача 2) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, виходячи із 60% заробітної плати, відображеної у довідках про складові заробітної плати для призначення №9575/15.6-24/вx31962/15.7-24, №28599/15.6-24/вх31571/15.7-24, №29575/15.6-24/вx31962/15.7-24 від 03.06.2024, що видані Центральним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Київ); зобов`язання відповідача 2 перевести позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, виходячи із 60% заробітної плати, відображеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №9575/15.6-24/вх31962/15.7-24, №28599/15.6-24/вx31571/15.7-24, №29575/15.6-24/Bx31962/15.7-24 від 03.06.2024, що видані Центральним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Київ), з дня подачі заяви, - 24.06.2024, та з врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку у відповідача 1, де отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 24.06.2024 позивач звернулась до відповідача 1 із заявою про переведення її на пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу", виходячи із 60 % заробітної плати, відображеної у довідках від 03.06.2024. За принципом екстериторіальності розгляд вказаної заяви здійснював відповідач 2. Так, за результатами розгляду заяви позивача, відповідачем 2 01.07.2024 прийнято рішення №53 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Вважаючи таке рішення відповідача 2 протиправним позивач, з метою його скасування, звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.08.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.08.2024 за вх.№50033/24 до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач 2 зазначає, що з 01.11.2017 по 30.04.2020 позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідач 2 зауважує, що ст. 37-1 Закону №3723-XII, якою встановлювався порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, скасована у зв`язку із прийняттям Закону №889-VIII. В свою чергу, Законом №889-VIII не передбачено обов`язок пенсійних органів щодо проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у разі збільшення заробітної плати працюючих державних службовців. Відтак, відсутні підстави для застосування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на червень 2024 року, при розрахунку позивачеві пенсії за віком державного службовця має застосовуватися той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні пенсії. З урахуванням зазначеного, відповідач 2 наголошує на правомірності рішення від 01.07.2024 №№53.

29.08.2024 за вх.№50265/24 та 30.08.2024 за вх.№50548/24 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. Так, відповідач 1 вказує, що позивач з 30.07.2009 перебуває на обліку в Головному управлінні, та з 01.11.2017 по 30.04.2020 отримувала пенсію згідно Закону України «Про державну службу». З 01.05.2020 позивача переведено на пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 «Про державну службу» визначено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723, але не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку у відповідача 1 з 30.07.2009.

З 01.11.2017 по 30.04.2020 позивач отримувала пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

З 01.05.2020 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.06.2024 позивач звернулась до відповідача 1 із заявою про переведення її на пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу", виходячи із 60 % заробітної плати, відображеної у довідках №29575/15.6-24/вх31962/15.7-24, №28599/15.6-24/вx31571/15.7-24, №29575/15.6-24/Bx31962/15.7-24 від 03.06.2024, що видані Центральним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Київ).

За принципом екстериторіальності розгляд вказаної заяви здійснював відповідач 2.

Рішенням відповідача 2 від 01.07.2024 №53 позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв?язку з тим, що за результатами проведеного перерахунку з урахуванням попередньої довідки про заробітну плату розмір пенсії з 24.06.2024 становитиме 2 927, 00 грн. Крім того, позивачеві раніше була призначена і виплачувалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», а проведення перерахунків чинним законодавством не передбачено.

Вважаючи протиправним вищевказане рішення відповідача 2, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд керується такими мотивами.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України №3723-ХІІ від 16.12.1993 "Про державну службу".

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

Водночас, Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII також визначено право на пенсійне забезпечення (а саме - збереження права на призначення пенсії) державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України Про державну службу № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з п. 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, законодавство передбачає право саме на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач скористалася правом на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу" та отримувала таку з 01.11.2017 по 30.04.2020, а з 01.05.2020 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому суд враховує те, що згідно з п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до такого переведення.

Отже, в особи, якій вже було призначено пенсію за Законом України «Про державну службу», але яку переведено на інший вид пенсії, є передбачене законом право повернутися назад на пенсію державного службовця.

Водночас суд вказує на те, що подаючи 24.06.2024 заяву про переведення на пенсію за Законом України «Про державну службу», позивач додала довідки № 28599/15.6 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією) та довідку №29575/15.6-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що свідчить про її намір не повернутися на пенсію державного службовця із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, а про перерахунок пенсії на підставі нових довідок.

З цього приводу суд зазначає, що ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку» (далі - Постанова №865, в редакції до 01.12.2015) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (застосовується з 01.12.2015) внесено зміни до Постанови №865 й виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції наступного змісту: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Слід зазначити, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Отже, з 01.12.2015 року по 01.05.2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу". При цьому чинна у зазначений період редакція ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Як вже зазначалось вище, 10.12.2015 прийнято Закон України "Про державну службу" №889-VIII, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням. Закон №889-VIII набув чинності 01.05.2016, а положення Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).

Натомість, у ст. 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у ст. 42 якого визначено підстави для перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих, державних службовців до яких не віднесено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №555/2183/16-а, від 26.02.2020 у справі №508/808/16-а, від 28.10.2020 у справі №826/16182/18, від 22.04.2021 у справі №712/10182/17, від 03.11.2021 у справі №373/2149/16-а.

Суд зауважує, що позивач має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", однак без урахування довідок №9575/15.6-24/вх31962/15.7-24, №28599/15.6-24/вx31571/15.7-24, №29575/15.6-24/Bx31962/15.7-24 від 03.06.2024 про складові заробітної плати.

При вирішенні спору судом враховано рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018 за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців). Цим Рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ зі змінами. Підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами.

Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 №3-р/2022 правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін. Однак до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі №520/6418/21.

За встановлених обставин справи, в контексті наведених положень законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що підстави для проведення перерахунку пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" саме із включенням в розрахунок складових заробітної плати, які відображені в довідках №9575/15.6-24/вх31962/15.7-24, №28599/15.6-24/вx31571/15.7-24, №29575/15.6-24/Bx31962/15.7-24 від 03.06.2024, відсутні, а у заяві від 24.06.2024 позивач не висловила бажання поновлення виплати пенсії у попередньому розмірі, яку вона отримувала до 01.05.2020 (до її переведення на пенсію за Законом №1058-IV).

Оскільки вимоги щодо врахування нових довідок про заробітну плату спрямовані на перерахунок пенсії державного службовця, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства, то на переконання суду рішення відповідача 2 від 01.07.2024 №53 про відмову в перерахунку пенсії позивача є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Відтак відсутні підстави для задоволення і наступної похідної вимоги про зобов`язання відповідача 2 перевести позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, виходячи із 60% заробітної плати, відображеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №9575/15.6-24/вх31962/15.7-24, №28599/15.6-24/вx31571/15.7-24, №29575/15.6-24/Bx31962/15.7-24 від 03.06.2024, що видані Центральним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Київ), з дня подачі заяви, - 24.06.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ) )

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код )

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 26.11.2024 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна