Справа № 480/3354/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2024 року Справа № 480/3354/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3354/24 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки під час проведення перевірки на дорозі він надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 10.11.2021, але головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області протокол не взятий до уваги та зроблений в акті перевірки запис про відсутність протоколу у водія. Відповідач помилково стверджує, якщо адаптація тахографа здійснена 10.11.2021, то протокол дійсний до 10.11.2023. На думку позивача, законодавством та формою протоколу не передбачений строк дії протоколу. Також у самому протоколі перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 10.11.2021 не вказаний строк його дії. Тобто здійснення адаптації 10.11.2021 не передбачає, що 26.02.2024 вказаний протокол є недійсним.
Також зазначає, що посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області не було пред`явлено направлення на проведення рейдової перевірки, перед початком проведення перевірки, в акті не було зафіксовано факту використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Крім того, зазначає, що у оскаржуваній постанові протиправно вказано дату набрання нею законної сили 19.03.2024, що є датою її винесення.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати у спрощеному порядку без виклику сторін.
Відповідачем подано відзив на позов, у якому, заперечуючи проти позову, зазначає, що під час перевірки вантажного автомобіля, який використовується позивачем, виявлено відсутність діючого протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Тому на позивача правомірно було застосовано адміністративно-господарський штраф.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, основним видом якої є: "49.41 Вантажний автомобільний транспорт".
Для здійснення підприємницької діяльності позивач використовує вантажний автомобіль марки SCFNIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .
26.02.2024 при перевезенні вантажу на автомобільній дорозі а/д Р-60 Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин 128 км+200 вказаний автомобіль був зупинений головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_3 .
За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом був складений акт № АР 023718 від 26.02.2024.
Відповідно до акту, під час надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН № 26 від 26.02.2024, на момент проведення перевірки був відсутній діючий протокол перевірки та адаптації тахометра до транспортного засобу з повною масою понад 3,5 тони, який передбачений п. 3.3 Наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
ОСОБА_2 , вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі по тексту - Закон № 2344-III).
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 48 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Згідно із ст. 18 Закону № 2344-ІІІ, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.
У свою чергу, наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 14.09.2010, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (далі по тексту - Положення №340).
Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Отже, згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про рух транспортного засобу. Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі по тексту - Інструкція №385).
Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з положеннями п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;
Відповідно до пункту 2.5 Інструкції № 385 повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Пунктом 2.6 Інструкції № 385 визначено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Пунктом 2.7 Інструкції №385 передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.
ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.
Пунктом 3.5. Інструкції № 385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Відповідно до п. 3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф, а також мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. При цьому перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів необхідно проводити кожні два роки.
Посилання позивача на протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 10.11.2021, який він мав при собі під час перевірки, як на підставу скасування постанови про накладення штрафу, є не обґрунтованим з огляду на наступне.
Як визначено пунктом 2.6 Інструкції № 385, ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки.
Перевірка транспортного засобу позивача проводилася 26.02.2024, тобто з моменту останньої перевірки та адаптації тахографа (19.04.2021) до дати проведення перевірки автомобіля позивача минуло два роки, у зв`язку з чим протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 19.04.2021 втратив свою чинність.
Вказані обставини свідчать про порушення позивачем періодичності здійснення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, визначеної пунктом 2.6 Інструкції № 385.
Таким чином, висновок відповідача про відсутність у позивача на момент перевірки належного протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу є правомірним та обґрунтованим.
У свою чергу відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу є порушенням вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", за що передбачена відповідальність згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності врахування Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 05.03.2024 ідентифікаційний номер UA 276-0000234 N, оскільки такий протокол оформлено після того, як 26.02.2024 було проведено перевірку.
Щодо посилання позивача на порушення законодавства посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області щодо не пред`явлено направлення на проведення рейдової перевірки та не зазначення перед початком проведення перевірки, в акті перевірки інформації про використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 16 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, зокрема використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Тобто, вказана норма не містить зобов`язань щодо використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі, а лише закріплює можливість здійснення їх використання.
При цьому, відповідно до п. 21 Порядок № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом був складений акт № АР 023718 від 26.02.2024
Суд зазначає, що складений головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Сумський області Державної служби України з безпеки на транспорті Петриченком О.М. акт перевірки №АР 023718 відповідає формі згідно з додатком 3 до Порядку № 1567.
Щодо твердження позивача про протиправність зазначення у оскаржуваній постанові дати набрання нею законної сили 19.03.2024, суд зазначає, що у цій постанові зазначено, що вона набирає чинності з дня доведення її копії до автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.
При цьому форма та зміст постанови відповідає Порядку № 1567, зокрема її додатку 5.
Варто зауважити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. В певних випадках, коли йдеться про суто формальні порушення процедури, то вони взагалі не впливають на дійсність адміністративного акта.
Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення". Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
З урахуванням обставин справи, прийняте відповідачем оскаржуване рішення не могло бути іншим, та в ньому зроблено посилання на акт перевірки №АР 023718, в якому зафіксовано час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; прізвище, імя та по батькові водія, та інше.
Таким чином, у суду відсутні законні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.03.2024 № ПШ 025991.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподілу судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар