Справа № 280/8625/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

25 листопада 2024 року Справа № 280/8625/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 )

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) (далі - прикордонний загін, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.07.2024 про відмову в перетинанні державного кордону України позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (дружина - інвалід І групи), у зв`язку із чим ІНФОРМАЦІЯ_2 03.05.2022 видано відстрочку від призову на військову службу до 11.08.2024, яку у подальшому продовжено до 09.11.2024. Пояснює, що при перетині ним державного кордону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 22 липня 2024 року разом із своєю дружиною ОСОБА_2 начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби лейтенантом ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено і вручено рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, мотивуючи свою вимогу тим, що мною не надано на прикордонному контролі необхідні документи, які дають право виїзду з території України в умовах дії воєнного стану. Разом з тим, на думку позивача, ним пред`явлено усі необхідні документи для перетину державного кордону України, а саме: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, довідку, якою надано право на відстрочку від мобілізації, паспорт громадянина України дружини, свідоцтво про шлюб та медичні документи, якими встановлена група інвалідності дружині. Крім того, зауважує, що в оскарженому рішенні не зазначено жодної підстави для відмови у перетині державного кордону України, які передбачені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзд) з України і в їзду в Україну громадян України» або інших законних підстав відмови, а також відповідачем не наведено, які саме документи не давав позивач, які повинен був надати. Зазначає, що рішення відповідача про відмову в перетинанні державного кордону України є протиправним, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 18.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 15.11.2024 через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. №52635), у якому наголошує, що ч. 3 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу. Також вказує, що Урядом визначено закритий перелік військово-облікових документів для призовників та військовозобов`язаних. Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню іншими виконавчим органами не підлягає. У зв`язку з цим, зазначає, що законодавчі акти України вказують на відповідні військово-облікові документи з належними відмітками, які мають значення для прийняття відповідного рішення уповноваженою посадовою особою, яка здійснює прикордонний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України під час дії воєнного стану та проведення загальної мобілізації. У контексті цього звертає увагу суду на те, що право на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації є різними за своєю правовою природою та законодавчими нормами, якими такі регулюються, органами, що їх визначають. Таким чином, на думку відповідача, як норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так і норми Закону України «Про прикордонний контроль», Правил ґрунтується на тому, що наявність прав та обов`язків в особи має бути підтверджена певними документами, які дають уповноваженій службовій особі Держприкордонслужби прийняти обґрунтоване рішення. Підсумовуючи вищевикладене, вважає, що надані позивачем 22.07.2024 документи не дали змогу уповноваженим посадовим особам, які здійснюють прикордонний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України прийняти рішення про надання дозволу на перетин державного кордону України позивачу, а тому рішення, прийняте начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » лейтенантом Дар`єю Івашковою, як уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, є правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

20.11.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (вх. №52999), у якій щодо процесуального строку звернення до адміністративного суду додатково наголошує, що оскільки відповідь на скаргу мого представника стороною позивача отримано 26.08.2024, то тримісячний строк звернення спливає після 26.11.2024, а отже, його не пропущено. Щодо обґрунтованості позовних вимог та необґрунтованості заперечень відповідача підкреслює, що відповідачем у справі не долучено жодного доказу, а заперечення проти позову, викладені у відзиві, зводяться до цитування чинного законодавства з питань мобілізації і жодного аргументу щодо правомірності дій службової особи суб`єкта владних повноважень не надано. Крім того, відповідачем не зазначено, які саме документи необхідно було надати і які я не надав. Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 у перетині державного кордону України було відмовлено незаконно та безпідставно, а тому просить позов задовольнити.

У період з 14.10.2024 по 22.11.2024 суддя Батрак І.В. була відсутня на роботі на підставі наказу від 04.10.2024 №268 «Про надання навчальної відпустки», що підтверджується довідкою №02-35/24/76 від 07.10.2024.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов таких висновків.

22.07.2024 ОСОБА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_2 прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Краківець» з метою виїзду з території України. Під час здійснення перетину кордону позивачем були пред`явлені наступні документи, а саме: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 03.05.2022, довідку ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.07.2024 №5814, якою надано право на відстрочку від мобілізації до 11.08.2024, паспорт громадянина України дружини, свідоцтво про шлюб та медичні документи, якими встановлена група інвалідності дружині (пенсійне посвідчення, довідка до акту огляду МСЕК).

Однак, за результатом проходження паспортного начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » лейтенантом ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято спірне рішення від 22.07.2024 про відмову в перетинанні державного кордону України, яким ОСОБА_1 відмовлено у виїзді з України з причини відсутності документів, що підтверджують підстави для виїзду за кордон в період дії на території України воєнного стану у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та постанови Кабінету Міністрів України №57 (зі змінами та доповненнями).

Вважаючи рішення про відмову в перетинанні державного кордону України протиправним, позивач звернувся з даним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду про його скасування.

Так, ч. 3 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 №1710-VI ((у редакції Закону №2952-IX від 24.02.2023)) встановлено, що особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

З копії оскарженого рішення вбачається, що воно винесене ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що також зазначено у позові та відзиві).

Згідно з додатком 1 до Указу Президента України від 16.11.2004 №1417/2004 "Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі" юрисдикція Львівського окружного адміністративного суду поширюється на територію Львівської області.

За викладеного, суд приходить до висновку, що зазначений спір не віднесено до територіальної підсудності Запорізького окружного адміністративного суду, а віднесено до територіальної підсудності адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу - Львівського окружного адміністративного суду.

Суд наголошує, що розгляд і вирішення адміністративної справи із недотримання судом правил територіальної підсудності є порушенням як норм вітчизняного законодавства, так і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, в частині гарантування позивачу права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених ст. 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративному суду розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне передати дану адміністративну справу до Львівського окружного адміністративного суду.

Частиною 8 ст. 29 КАС України передбачено, що передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 20, 25, 29, 241, 248, 256, 286 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №280/8625/24 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Львівського окружного адміністративного суду (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26-А)

Копію ухвали надіслати (вручити) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Батрак