Справа № 337/5658/24
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/5658/24
Номер провадження 2-а/337/56/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Трегуб Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною скасувати як незаконну постанову № 714, винесену 10 жовтня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , якою на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн, 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП № 615 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, від 11.09.2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову зазначив, що 10 липня 2024 року позивач оновив свої військово-облікові дані в мобільному застосунку «Резерв+», тобто в мобільному застосунку від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК. Цього ж дня позивач отримав повідомлення про те, що його військово-облікові дані доступні та отримані з реєстру «Оберіг», який є єдиним електронним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який збирає, зберігає та обробляє дані для військового обліку.

Тобто станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення відповідачем оскаржуваної постанови військово-облікові дані позивача були оновлені та внесені до реєстру «Оберіг», що надавало відповідачу можливість отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. І ця обставина виключає можливість застосування до позивача положень статті 210-1 КУпАП, відповідно до примітки до ст.210 КУпАП, згідно якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Ухвалою суду від 18.10.2024 позов прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше, відповідачеві визначений термін на подання відзиву.

11.10.2024 року представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування відзиву зазначив наступне. 08.08.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик на 08:00 год. 09.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 підписувати та отримувати повістку відмовився, про що було складено відповідний акт від 08.08.2024 року. Зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос. Проте, у визначений у повістці час, а саме 09.08.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.10.2024 № 897 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 07.10.2024 о 10:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що повістку йому ніхто не вручав. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до РТЦК та СП ОСОБА_1 не надав. На розгляді справи ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення розгляду справи на 10.10.2024 року, з метою надання додаткових доказів. 10.10.2024 року ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію повістку не отримував. В матеріалах справи знаходиться акт відмови від отримання повістки від 08.08.2024 року. Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення ОСОБА_1 , встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення їх призначення на особливий період. Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні діє особливий період. З зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), яке є триваючим правопорушенням. Таким чином, можливо зробити висновок, що постанова № 714 від 10.10.2024 року винесено з додержанням вимог чинного законодавства України, тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що 10 жовтня 2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено постанову №714 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнано винуватим за те, що йому 08.08.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було виписано повістку про виклик на 08:00 год. 09.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 підписувати та отримувати відмовився, про що було складено відповідний акт від 08.08.2024 року. Зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос.

Проте, у визначений у повістці час, а саме 09.08.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.10.2024 № 897, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце час розгляду справи, а саме 07.10.2024 о 10:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що повістку йому ніхто не вручав. 10.10.2024 року ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію - повістку не отримував. В матеріалах справи знаходиться акт відмови від отримання повістки від 08.08.2024 року.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення ОСОБА_1 , т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 встановив, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні, тобто своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення їх призначення на особливий період, тобто своїми діями громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), яке є триваючим правопорушенням.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом .

Отже, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він відмовився від отримання повістки та не з`явився у вказаний у повістці день до ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому при розгляді матеріалів справи уповноваженою особою ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому правопорушення не визнавав, посилаючись на неотримання повістки, таким чином спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до РТЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, при цьому позивач заперечив отримання повістки, за якою повинен був з`явитися до відповідача для визначення призначення на особливий період.

Частина 1 ст. 210-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 210-1 КУпАП).

Відповідно до примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону громадяни, зокрема, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Матеріали справи, додані представником відповідача до відзиву, містять повістку від 8 серпня 2024року № 159 на ім`я ОСОБА_1 , якою останнього викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.08.2024 року об 08-00 год. з метою визначення призначення на особливий період, на якій відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання повістки. Відповідно до відзиву відповідача від одержання повістки ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт відмови від отримання повістки від 8 серпня 2024 року за підписами ст.стрільця ОСОБА_5 та інспектора моб.відділення ОСОБА_6 .

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Відповідно до п. 28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Пунктом 40 Порядку передбачено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Пунктом 41 Порядку встановлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі вручення повістки, особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

У ході судового розгляду встановлено, що на підтвердження здійснення виклику позивача до РТЦК відповідачем надано повістку та акт відмови позивача від отримання повістки, при цьому, будь-яких відеозаписів вручення повістки та доведення акту відмови від отримання повістки до ОСОБА_1 не надано, про здійснення відеозапису не зазначено в складеному Акті про відмову повістки, оскаржувана постанова також не містить посилань на здійснення відеозапису.

Доказів ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час вручення повістки позивачу відповідачем також не надано, посилань на здійснення такої відеофіксації не наведено.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на визначену дату.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в діяннях позивача, зазначене є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 714 від 10.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Копію рішення надіслати учасникам провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Салтан Л.Г.