Справа № 380/6087/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/6087/24 пров. № А/857/15645/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі № 380/6087/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

суддя у І інстанції Лунь З.І.,

час ухвалення рішення 22 травня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 недоодержану суму пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 247405,62грн., нарахованих на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 та від 20.04.2023 у справі №380/5726/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 у загальному розмірі 247405,62 грн., нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 у розмірі 197405,62грн. та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 у розмірі 50000,00грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 та від 20.04.2023 у справі №380/5726/23 відповідачем нараховано ОСОБА_2 (чоловіку позивача) доплату у розмірі 247405,62 грн. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, тому 24.01.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою з метою отримання вищевказаних грошових коштів, проте отримала відмову, що зумовило необхідність звернення до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №380/6087/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у загальному розмір 247405,62грн., нарахованих на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 та від 20.04.2023 у справі №380/5726/23; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 у загальному розмірі 247405,62грн., нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 у розмірі 197405,62 грн. та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 у розмірі 50000,00 грн.; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що ГУ ПФУ у Львівській області не наділене повноваженнями самостійно без правового регулювання та фінансової можливості здійснювати виплату коштів. Вказує, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Звертає увагу на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного на її думку права, оскільки подання нового позову щодо виконання рішення у іншій справі, яке набрало законної сили, суперечить вимогам КАС України.

Представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки таке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом надано правильно, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 13.09.1975.

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2021 №С/7743 про розмір грошового забезпечення відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2021 № С/7743 про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 05.03.2019 року відповідно до вимог до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням вже виплачених сум.

З 01.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі судового рішення та надало розрахунок на доплату за пенсійною справою № ХВ58523 від 25.07.2022, згідно з яким сума доплати до пенсії за рішенням суду становить 197405,62 грн.

Також, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у листі від 04.03.2024 повідомило, що доплата до пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 становить 50 000,00 грн. Ця сума не була виплачена ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.12.2023.

24.01.2024 його дружина, ОСОБА_1 , подала до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про виплату їй суми нарахованої та невиплаченої її чоловікові пенсії за рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 та за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі №380/5726/23.

Листом від 07.02.2024 № 3766-2956/Х-52/8-1300/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено позивача про те, що доплату, обчислену ОСОБА_2 на виконання рішення суду позивач зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати позивачу пенсії, яка була нарахована померлому.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у виплаті недоодержаної пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , позивач звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, як дружина померлого, має право на виплату суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові, які мають право на пенсію за Законом №2262, незалежно від того чи є він спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , при цьому норма статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає можливості здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, так як направлена на безспірне отримання таких коштів.

З огляду на зазначене, з метою належного захисту прав та інтересів позивачки, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату позивачці недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка - ОСОБА_2 в загальному розмірі 247405,62грн., нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 у розмірі 197405,62грн. та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 у розмірі 50000,00грн.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон № 1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частина 1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (частина 3).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року за № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч.1-3 ст.61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 200/10269/19-а сформульовано правовий висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

У постанові від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18-а Верховний Суд зазначив, вищевказаний висновок стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

З урахуванням наведеного колегія суддів констатує, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, частина перша статті 61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Вищевказаними положеннями Закону № 2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, згідно з яким недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При цьому, відповідно до ч.1, п.б ч.4 ст.30 Закону № 2262-ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім`ї вважаються: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до абзацу третього пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Таким чином, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2021 №С/7743 про розмір грошового забезпечення відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2021 № С/7743 про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 05.03.2019 року відповідно до вимог до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням вже виплачених сум.

З 01.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі судового рішення та надало розрахунок на доплату за пенсійною справою № ХВ58523 від 25.07.2022, згідно з яким сума доплати до пенсії за рішенням суду становить 197405,62 грн.

Також, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у листі від 04.03.2024 повідомило, що доплата до пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 становить 50 000,00 грн. Ця сума не була виплачена ОСОБА_2

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю та дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями посвідчення серії НОМЕР_3 від 25.01.2011, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 13.08.1975 та свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 22.12.2023.

Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка 24.01.2024, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 61 Закону № 2262-ХІІ.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки суми пенсії, які підлягали виплаті ОСОБА_2 , та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю у загальному розмірі 247405,62 грн., нараховані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 у розмірі 197405,62 грн. та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 у розмірі 50000,00 грн., не включаються до складу спадщини, та підлягають виплаті в порядку адміністративної процедури, яка передбачена статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті недоодержаної її чоловіком у зв`язку із смертю пенсії у вказаному розмірі.

Встановивши протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 в загальному розмірі 247405,62 грн., що підлягала виплаті та залишилися недоодержаною у зв`язку з його смертю, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача є покладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області обов`язку здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 у загальному розмірі 247405,62грн., нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 380/2483/22 у розмірі 197405,62грн. та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 380/5726/23 у розмірі 50000,00грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на те, що позивачем обрано помилковий спосіб захисту порушеного права, оскільки підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом стала протиправна відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у виплаті недоодержаної пенсії її чоловіка, у зв`язку з його смертю. Вирішуючи цей спір, суд не вдається до оцінки дій органу Пенсійного фонду, вчинених на виконання рішення суду у справах №380/2483/22 та №380/5726/23.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 241, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі № 380/6087/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк