Справа № 380/12860/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 рокусправа № 380/12860/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині не призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії по інвалідності у розмірі пенсії по віку, обчисленої згідно ст.ст.1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового та пільгового (підземного) за Списком №1 стажу періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", врахувати заробітну плату за цей період для обчислення коефіцієнта заробітку та з урахуванням даних періодів та заробітної плати, провести перерахунок пенсії останнього у відповідності до ст.ст. 27, 28, абз.8 ч.2 ст. 33, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 02.02.2024 р.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. перебував у трудових відносинах з ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. з ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", що підтверджується записами в трудовій книжці, проте відповідач з посиланням на відсутність у системі персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу відмовив у зарахуванні цього періоду до страхового стажу позивача. Крім того, зазначив, що він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. Вказав, що наслідком такої несплати є позбавлення позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Наведене зумовило звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 20 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 02.02.2024 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії, період роботи позивача з 01.04.2021 по 31.08.2022 та з 02.09.2022 по 04.12.2023 не зараховано до страхового стажу, до стажу роботи за Списком №1 з повним робочим днем під землею, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 ОСОБА_1 , за вказані періоди були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля"», ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля".

Однак, період роботи з 01.04.2021 по 31.08.2022 та з 02.09.2022 по 04.12.2023 зараховано до стажу, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058 та статті 8 Закону № 345.

Страховий стаж позивача при призначенні пенсії становить 19 років 06 місяців 12 днів, з них15 років 02 місяці 29 днів пільгового (підземного) стажу за списком № 1, до якого зараховано 02 місяці 06 днів навчання за спеціальністю та періоди з 01.04.2021 по 31.08.2022, з 02.09.2022 по 04.12.2023

Стаж роботи, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058 та статті 8 Закону № 345 становить 15 років 02 місяці 29 днів.

Оскільки, стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, щодає право на обчислення пенсії згідно положень ст. 8 Закону № 345 та абзацу 3 частини 1 ст. 28 Закону № 1058, становив більше 15 років, розрахунок пенсії позивача проведено за нормами ст. 8 Закону № 345, абзацу 3 частини 1 ст. 28 Закону №1058, частини 1 ст. 33 Закону № 1058.

Розмір пенсії по інвалідності, призначений відповідно до частини1 ст.33 Закону №1058 у розмірі 50% пенсії за віком, обчисленої з урахуванням положень абзацу 3 частини 1ст.28 Закону № 1058 та ст. 8 Закону №345.

Страховий стаж позивача, що дає право на обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчислений по 31.03.2021 року, при призначенні пенсії за віком становив 31 рік 06 місяців 12 днів, а саме 19 років 06 місяців 12 днів страхового стажу та 12 років додатково зараховані роки пільгового (підземного) стажу за списком № 1 на підставі положень абзацу 10 частини 3 ст. 24 Закону № 1058.

Необхідний страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком для чоловіка становить 35 років. Оскільки, страховий стаж позивача на момент призначення пенсії становив 31 рік 06 місяців 12 днів, у позивача було відсутнє право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 26.01.2024.

Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до записів у трудовій книжці серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. працював у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля"», з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" з повним робочим днем на підземних роботах, що передбачено Списком №1.

З 02 лютого 2024 року позивачу призначено пенсію по третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону № 1058.

10 квітня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії, оскільки в нього наявний загальний стаж більше 35 років та стаж роботи за Списком № 1 більше 15 років, тому вважає що має право на отримання пенсії по інвалідності в розмірі пенсії по віку у відповідності до ст. ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом від 06 червня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про те, що підстав для проведення розрахунку пенсійної виплати по інвалідності в розмірі пенсії за віком немає, оскільки страховий стаж становить 31 рік 06 місяців 12 днів.

Додатково до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку - 19 років 11 місяців 20 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,54500.

Розмір пенсії обчислено відповідно до частини першої статті 33 Закону № 1058, якою передбачено, що пенсія по третій групі інвалідності призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком.

Період роботи з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля" та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" не враховано до розрахунку страхового стажу та заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія по інвалідності.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною третьою зазначеної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону №1058.

Так, абзацом першим частини першої статті 20 Закону № 1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до частини другої зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з частиною десятою статті 20 Закону № 1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами статті 106 Закону № 1058 передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків закон покладає на страхувальника.

Вирішуючи цей спір суд відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а), від 20 березня 2019 року (справа № 688/947/17), від 30 вересня 2019 року (справа № 316/1392/16-а), від 27 травня 2021 року (справа № 343/659/17) відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Закон України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону відповідно до положень частини першої статті поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Нормами статті 8 Закону № 345 визначені особливості пенсійного забезпечення.

Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічна норма передбачена абзацом третім частини першої статті 28 Закону №1058, якою визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як слідує з матеріалів справи з 02 лютого 2024 року позивачу призначено пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону №1058.

Під час призначення пенсії позивачу до страхового та пільгового (підземного) стажу не зараховано період роботи з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля" та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" у зв`язку із несплатою цим підприємством страхових внесків за вищевказаний період.

Зазначену обставину відповідач не заперечує.

Відповідно до записів у трудовій книжці серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. працював у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля"», з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" з повним робочим днем на підземних роботах, що передбачено Списком №1.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) у вищевказаний період позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, однак страхові внески підприємством-страхувальником не сплачувались.

Суд відзначає, що обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків покладений на підприємство. Отже, право на зарахування періоду роботи особи на певному підприємстві не залежить від виконання підприємством обов`язку щодо нарахування та сплати страхових внесків.

Оскільки у спірний у цій справі період роботи позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, роботодавець позивача був зобов`язаний нараховувати та сплачувати страхові внески. Проте внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку зі сплати внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи у відокремленому підрозділі "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля"», "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", що є недопустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Тому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний у цій справі період не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування цього періоду до страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1, а також на врахування заробітної плати за вказаний період.

Беручи до уваги викладене, суд з врахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 періоди роботи з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 періоди роботи з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", врахувавши заробітну плату за вказаний період.

Стосовно позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії позивача суд зазначає наступне.

Позивач з 02 лютого 2024 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058.

Частиною першою статті 28 Закону № 1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону (абзац восьмий частини другої статті 33 Закону № 1058).

З огляду на те, що періоди роботи позивача з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" підлягають зарахуванню до страхового (загального) стажу та до пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 розмір пенсії повинен бути обчислений з дати її призначення (02 лютого 2024 року) відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону № 1058 в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 та 28 цього Закону, та статті 8 Закону № 345.

Беручи до уваги викладене, суд з врахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 02 лютого 2024 року перерахунок і виплату призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно з абзацом восьмим частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 періодів роботи з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" та щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 періоди роботи з 01.04.2021 р. по 31.08.2022 р. у ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля", та з 02.09.2022 р. по 04.12.2023 р. у ВП "шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", врахувавши заробітну плату за вказаний період.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 02 лютого 2024 року перерахунок і виплату призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно з абзацом восьмим частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 25.11.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович