Справа № 580/9310/24
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року справа № 580/9310/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Прайд-2016 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

20 вересня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю Прайд-2016 звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про припинення з 10.09.2024 року дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024, виданої ТОВ Прайд-2016 ();

2) зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області відновити в Єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію про наявність в ТОВ Прайд-2016 () діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024, стан ліцензії діюча;

3) зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області утриматися від вчинення дій, направлених на виключення в Єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформації про припинення строку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024, виданої ТОВ Прайд-2016 (), до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, а чи отримання позивачем нової ліцензії на вказаний вид діяльності;

4) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, Черкаська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Прайд-2016 (18001, вул. Митницька, 18, м. Черкаси, Черкаська область, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,80 грн., та витрати за надання професійної правової допомоги адвоката в сумі 20 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2024 року Головним управлінням ДПС у Черкаській області, за наслідком розгляду документів ТОВ «Прайд-2016» щодо внесення чергового платежу (щорічної сплати за ліцензію) прийнято рішення «Про надання інформації» за №14533/6/23-00-09-03-21, яким відповідач визначив, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024, видана ТОВ «Прайд-2016» (), вважається діючою до 10.09.2024. Станом на 10.09.2024 відповідачем прийнято рішення про припинення вказаної ліцензії, про що свідчить відсутність в Електронному кабінеті платника податків інформації про наявність у Позивача ліцензії. Позивач вважаю, що рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про припинення з 10.09.2024 року дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024, виданої ТОВ «Прайд-2016» () не відповідає дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, не узгоджуються з нормами Податкового кодексу України та Законодавства України. Позивач зазначає, що видана йому ліцензія вважається діючою до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану в Україні, або до отримання товариством нової ліцензії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. Обгрунтовуючи свою позицію зазначив, що оскаржуваним листом-повідомленням ГУ ДПС у Черкаській області від 05.07.2024 №14533/6/23-00-09-03-21 проінформовано позивача проте, що відповідно до чинних на той момент норм чинного законодавства ліцензія буде вважається діючою до 10.09.2024 року. Лист ГУ ДПС у Черкаській області від 05.07.2024 №14533/6/23-00-09-03-21 носить інформаційний характер і не є актом індивідуальної дії. Індивідуального акта - рішення ГУ ДПС у Черкаській області про припинення з 10.09.2024 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 не приймалось. Термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 1900266 завершився, в зв`язку з чим вона припинила дію, без винесення ГУ ДПС у Черкаській області будь якого акту індивідуальної дії - рішення з даного питання. Таким чином, враховуючи вище викладене відповідач зазначає, що даний позов є необгрунтованим, а тому просить у відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Прайд 2016» видана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 1900266 від 06.08.2019, термін дії ліцензії з 06.08.2019 до 06.08.2024, що не заперечується сторонами.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд 2016» до ГУ ДПС подано заяву щодо внесення чергового платежу за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 (вх. ГУ ДПС від 07.06.2024 №12353/АП) за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: 18008, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Митницька, буд. 18.

За результатами розгляду цієї заяви, ГУ ДПС листом від 05.07.2024 №14533/6/23-00-09-03-21 «Про надання інформації» повідомлено ТОВ «Прайд 2016», що з урахуванням статті 18 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024 вважається діючою до 10.09.2024. У зв`язку з набранням 27 липня 2024 року чинності Законом України від 18.06.2024 №3817-IX Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального (далі Закон № 3817) регламентовано дії суб`єтів господарювання щодо здійснення господарської діяльності з дня набрання чинності цим законом. Зокрема, відповідно до пункту 3 Перехідних положень Закону № 3817 ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про припинення дії ліцензії позивач з звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до змісту статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 19 КАС України, в силу якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1).

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови, що такі рішення, дії (бездіяльність) є юридично значимими для позивача, тобто порушують права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

Наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Так, як вбачається з системного аналізу положень частини 1 статті 9, частини 1 статті 77 та частини 1 статті 168 КАС України, позивач звертається до адміністративного суду з позовом у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, дійсне (фактичне) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У свою чергу, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли сталися зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах.

Таким чином, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлення обставин наявності або відсутності порушеного права позивача є першочерговим відносно дослідження обґрунтованості позовних вимог по суті.

Водночас, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 826/9148/16, від 05.03.2020 у справі № 826/12535/17, від 21.02.2021 у справі №233/3516/18-ц, в яких суд дійшов висновку про те, що відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

В даній справі позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про припинення з 10.09.2024 року дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06.08.2019 до 06.08.2024, виданої ТОВ Прайд-2016 ().

Суд зазначає, що лист відповідача від 05.07.2024 №14533/6/23-00-09-03-21 «Про надання інформації» має виключно інформаційний характер, не є документом, не є остаточним документом, що зобов`язує позивача до вчинення будь-яких дій, а відтак не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України.

Передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку, відсутні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином системно проаналізувавши приписи законодавства України та надавши оцінку наявним у справі доказам та ключовим доводам сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог адміністративного позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати згідно ст. 139 КАС України присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА