Справа № 120/490/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/490/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова І.А.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

25 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови в праві на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати пільговий стаж роботи 5 років 21 день, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити, нарахувати і сплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту його звернення, тобто з 28.11.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що згідно з трудовою книжкою та довідкою від 23.11.2022 № 01.01-25/3292 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана КП "Вінницька обласна клінічна лікарня ім.М.І.Пирогова Вінницької обласної ради", його пільговий стаж становить 5 років та 21 день, однак ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку із відсутності необхідного пільгового стажу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 28.11.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

До заяви позивач долучив: паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 04.06.1997; трудову книжку від 18.03.1986 НОМЕР_2 ; картку платника податків; копії довідки від 23.11.2022 за № 01.01-25/3292 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої КП "Вінницька обласна клінічна лікарня ім.М.І.Пирогова Вінницької обласної ради"; накази про затвердження атестації робочих місць за умовами праці по Вінницькій обласній клінічній лікарні ім.М.І.Пирогова від 06.05.2004 № 7, від 07.03.1995 № 27, від 14.10.1998 № 82-1.

Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Хмельницькій області та прийнято рішення від 02.12.2022 № 14 про відмову у призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 (10 років).

Зокрема, до пільгового стажу не зараховано періоди:

- з 01.08.1995 по 03.08.1996, оскільки посада лікаря-інтерна по рентгенології не передбачена Списком № 1 розділу ХІХ КП 426, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;

- з 05.06.1997 по 24.06.2001, оскільки не підтверджено роботу в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці протягом повного робочого дня первинними документами. Крім того, надані копії наказів на атестацію робочих місць за умовами праці від 07.03.1995 № 27, від 14.10.1998 № 82-1, від 06.05.2004 № 47 не завірені належним чином.

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, позов задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період з 05.06.1997 по 24.06.2001; зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 05.06.1997 по 24.06.2001 на посаді лікаря-рентгенолога в відділенні променевої діагностики. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням в частині відмови позивач подав касаційну скаргу та постановою ВС від 16.05.2024 р. у справі №120/490/23, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 120/490/23 скасовано в частині відмови в задоволенні позову, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 залишено без змін.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон № 1058-ІV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-ІV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої цієї ж статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Так, судом першої інстанції здійснено розглядає справи в межах вимог в задоволенні, яких відмовлено, зокрема про:

- зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.08.1995 р. по 03.08.1996 р, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити, нарахувати і сплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту його звернення, тобто з 28.11.2022.

Так, ВС в постанові від 16.05.2024 р. у справі № 120/490/23 зазначено про наступне.

"Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 затверджено, зокрема, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У розділі XIX "Установи охорони здоров`я" за кодом 426 у Списку № 1 передбачено, що лікарі-рентгенологи, а також лікарі, постійно зайняті у рентгеноопераційних і ангіографічних кабінетах, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Варто також зауважити, що відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1991 № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Тобто, затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та проведення атестації робочих місць за умовами праці мають на меті, окрім іншого, надання особам, які працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пільг з метою компенсації негативного впливу на їхнє здоров`я.

Як уже було зазначено, посада лікаря-рентгенолога включена до Списку 1. При цьому позивач як під час судового розгляду в судах попередніх інстанцій, так і в касаційній скарзі доводить, що працюючи на посаді лікаря-інтерна по рентгенології, виконував повний робочий день обов`язки лікаря-рентгенолога, що підтверджується довідкою від 23.11.2022 № 01.01-25/3292.

Відповідно до пункту 1.1. Положення про первинну спеціалізацію (інтернатуру) випускників медичних (фармацевтичних) вищих навчальних закладів України, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 20.06.1994 № 104 (чинного на момент проходження інтернатури позивачем), спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників всіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих навчальних закладів, після закінчення якої їм присвоюється кваліфікація лікаря (провізора) - спеціаліста певного фаху.

Пунктами 2.1. - 2.3, 3.1. вказаного Положення передбачено, що в інтернатуру зараховуються випускники медичних і фармацевтичних вищих навчальних закладів після складання державних іспитів і присвоєння кваліфікації лікаря (провізора).

Зарахування молодих спеціалістів в інтернатуру здійснюється наказом Міністерства охорони здоров`я Республіки Крим, управлінь охорони здоров`я, державної санітарно-епідеміологічної служби обласних (міських) органів місцевого самоврядування, ВО "Фармація" з зарахуванням їх на посади лікарів (провізорів) - інтернів.

Підставою для зарахування в інтернатуру є, зокрема, диплом лікаря (провізора).

Підготовка лікарів і провізорів в інтернатурі проводиться за індивідуальними навчальними планами, розробленими на підставі типових навчальних планів і програм післядипломної підготовки у відповідності з Кваліфікаційними вимогами до лікаря (провізора) - спеціаліста.

Крім того відповідно до Переліку лікарських посад у закладах охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 № 385 (у редакції наказу від 06.05.2021 № 884) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.11.2002 за № 893/7181, лікар-інтерн є лікарем-спеціалістом відповідної спеціальності (пункт 35 розділу ІІІ "Лікарі-спеціалісти").

Аналіз указаних норм свідчить про те, що лікар-інтерн є лікарем відповідної спеціальності (в межах спірних правовідносин - рентгенології), тому період виконання ним обов`язків лікаря-рентгенолога повний робочий день повинен зараховуватись до пільгового стажу згідно зі Списком № 1.

За таких обставин, ВС дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача період роботи з 01.08.1995 по 03.08.1996 на лікаря-інтерна по рентгенології.".

Таким чином, судом касаційної інстанції встановлено протиправність ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.08.1995 по 03.08.1996 на лікаря-інтерна по рентгенології.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що порушене право позивача необхідно відновити у спосіб зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 01.08.1995 по 03.08.1996 на лікаря-інтерна по рентгенології.

В свою чергу, як зазначалось вище, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, зважаючи, що позивач має половину стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зокрема 5 років 23 дні із урахуванням періоду роботи з 01.08.1995 по 03.08.1996 р., останній має право на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Так, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 28.11.2022 р., на дату звернення позивачеві виповнилось 55 років. У позивача наявний страховий стаж 38 років 3 місяці 6 днів та пільговий стаж 5 років.

Зважаючи на те, що останній має право на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, тобто набуває право на пенсію в 55 років, наявні підстави для призначення та виплати пенсії з 28.11.2022.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.