Справа № 340/6973/24
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6973/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи в районах Крайньої Півночі період з 20.09.1983 по 21.07.1995 роки на пільгових умовах, один рік за один рік та шість місяців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 03.08.2018 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із зарахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 20.09.1983 по 21.07.1995 роки включно у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців.

В обґрунтування вимог зазначає, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Стверджує, що при призначенні йому пенсії не було зараховано в пільговому обчисленні (один рік і шість місяців за один рік роботи) стаж роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за періоди з 20.09.1983 по 21.07.1995 роки. Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з проханням зарахувати вказаний стаж у пільговому обчисленні. Однак, відповідач відмовив у такому зарахуванні, з підстав відсутності строкового /трудового договору та інформації органу пенсійного фонду російської федерації. Позивач вважає, що відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства, та стверджує про своє право на зарахування стажу у пільговому обчисленні.

Відповідач надав відзив на позовну заяву ( а.с.35-40), у якому просить суд відмовити у задоволенні вимог зазначивши, що позивачем пропущено строк звернення до суду; позивач не звертався до пенсійного органу із заявою встановленого зразка за перерахунком пенсії; позивачем для підтвердження факту його роботи в районах Крайньої Півночі, не надано примірників укладених строкових договорів, передбачених нормативно-правовими актами. З метою проведення перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених у довідці наданої позивачем, первинним документам, до відповідного територіального органу Пенсійного фонду російської федерації направлявся лист від 11.08.2018 № ЕЛ-11-02/8849, відповідь про результати розгляду зазначеного листа до головного управління не надходила. У зв`язку з чим, підстави вважати цей стаж пільговим та обчислювати з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, відсутні. Додатково відповідач зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має таких функцій.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.

Позивач, з 03.08.2018 року отримує пенсію за віком.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача за періоди з 20.09.1983 по 21.07.1995 роки, позивач працював в районі Крайньої Півночі ( а.с.13-14).

07.09.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсійного забезпечення, за рахунок зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до таких районів за період з 20.09.1983 по 21.07.1995 роки.

26.09.2024 року Пенсійним органом надано позивачу лист-роз`яснення від 25.04.2024 ( а.с.23-25), в якому відповідачем зазначено, що «відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058 період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 Указу від 10.02.1960 було передбачено, що один рік роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховувався за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності працівникам, що переводилися, направлялися або запрошувалися на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладання ними трудових договорів про роботу в цих районах на термін п`ять років.

Зазначена пільга по обчисленню стажу роботи надавалася також особам, прибулим в ці райони за власною ініціативою за умови укладання строкового трудового договору.

Указом від 26.09.1967 тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених пунктом 5 Указу від 10.02.1960 була скорочена з п`яти до трьох років.

Таким чином, законодавство вимагає офіційного підтвердження наявності строкового трудового договору.

Для призначення (перерахунку) пенсії довідки про заробітну плату за період роботи в районах Крайньої Півночі або місцевостях, прирівняних до них, після 01.01.1992 необхідно надавати без урахування північних надбавок та районних коефіцієнтів.

Ви отримуєте пенсію за віком, призначену з 03.08.2018 за нормами Закону.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням заробітної плати за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 та страхового стажу 43 роки 2 місяці 6 днів.

При цьому, період роботи в районах Крайньої Півночі з 20.09.1983 по 21.07.1995 на Мирнинськиму ДЗК Акціонерної компанії "АЛРОСА" (ПАТ) Республіки Саха (Якутія) зараховано до страхового стажу в календарному обчисленні, оскільки згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.07.1977 та довідок від 05.05.2017 № А02-1130-185-40-333 та № А02-1130-185-40-335, виданих Мирнинським ДЗК Акціонерної компанії "АЛРОСА" Республіки Саха (Якутія), про період Вашої роботи з 20.09.1983 по 21.07.1995, відсутні підтвердження про поширення на Вас пільг по обчисленню стажу (дані про заключенні трудові договори).

З огляду на зазначене, радимо Вам, у разі наявності строкових трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі, звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України для їх правової оцінки та можливості проведення перерахунку пенсії.

Водночас зазначаємо, що в матеріалах Вашої пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату від 04.05.2017 № 2776, видана Мирнинським ДЗК Акціонерної компанії "АЛРОСА" (ПАТ) Республіка Саха (Якутія), за період роботи з 01.09.1983 по 31.07.1995 (далі -Довідка).

З метою проведення перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених у Довідці, первинним документам, до відповідного територіального органу Пенсійного фонду Російської Федерації направлявся лист від 11.08.2018 № ЕЛ-11-02/8849. Відповідь про результати розгляду зазначеного листа до головного управління не надходила».

Не погодившись із позицією Пенсійного органу, з метою захисту власних прав та інтересів позивач звернувся з цим позовом до суду, зазначивши, що порушені його права щодо перерахунку пенсії у зв`язку з наявністю пільгового стажу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон України №1058-IV).

За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

У силу пункту 1 частини першої статті 9 Закону України №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Положеннями частини першої статті 24 Закону України №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону України №1058-IV).

Положеннями статті 44 Закону України №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту - Закон України №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.02.1960, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 №1029.

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 названого Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років.

Також пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 за №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Отже, відповідно до зазначених нормативно-правових актів, період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до них, з 01.03.1960 зараховується до стажу роботи в 1,5-кратному розмірі при умові, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Абзацами 1 та 2 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 за №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637. За період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відповідач наводить аргументи про те, що оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період, про що вказано у листві відповідача від 25.04.2024 (а.с. 24-25).

Суд критично оцінює, доводи відповідача про те, що відсутність трудового договору унеможливлює віднести спірний період роботи позивача до пільгового стажу один рік за один рік і шість місяців, адже, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 27.07.2022 (справа № 560/7455/19) для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Суд установив, що позивач у період з 20.09.1983 по 21.07.1995 працював на підприємствах у місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі колишнього радянського союзу. Дані обставини підтверджено записами у трудовій книжці позивача під номерами 11-18 (а.с. 14-154).

Сторонами не заперечується, що місцевість, де працював позивач у спірний період, відносилась до районів Крайньої Півночі.

Разом з тим, відповідачем не зараховано періоди роботи позивача з 20.09.1983 по 31.12.1990 у кратному розмірі, що підтверджується листом відповідача від 25.04.2024, чим порушено права позивача.

З огляду на викладене вище суд прийшов до переконання про те, що відповідачем неправомірно зараховано до страхового стажу позивача в одинарному обчисленні страж робити, однак не на пільгових умовах один рік за один рік і шість місяців за період з 20.09.1983 по 31.12.1990 на підприємствах місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі колишнього радянського союзу, що підтверджено записами трудової книжки під номерами 11-18, а відтак дії відповідача в цій частині є протиправним. З метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу для призначення пенсії за віком позивачу період роботи з 20.09.1983 по 31.12.1990 на підприємствах в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі колишнього Радянського Союзу з обчисленням пільгового стажу за цей період один рік за один рік і шість місяців.

Щодо частини позовних вимог про зарахування до страхового стажу період роботи з 01.01.1991 по 21.07.1995 на пільгових умовах, суд прийшов наступного.

Як вже зазначалося судом, пунктом 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Тобто, пільговому обчисленню підлягає лише період роботи до 01 січня 1991 року, оскільки положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Ні в Тимчасовій угоді від 19 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, не передбачено пільг (кратності) при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не передбачено таких пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01 січня 1991 року нормами законів України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 08 липня 2021 року в справі № 459/2778/16-а, від 31 січня 2018 року в справі №676/7065/14-а, від 30 травня 2019 року в справі №348/2974/14-а, від 19 вересня 2019 року в праві №348/2208/16-а.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача 01.01.1991 по 21.07.1995 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, а тому в задоволенні позовних вимог у цій частині належить відмовити.

Вирішуючи питання відновлення порушеного права позивача, суд зазначає таке.

Верховний Суду в постанові від 04.08.2020 у справі №340/2074/19 зазначив, що ефективний захист прав є метою адміністративного судочинства. З огляду на це, вирішуючи кожен спір, адміністративні суди, з урахуванням вимог позовної заяви та позиції сторін, повинні застосовувати такі способи захисту, які будуть ефективними на практиці.

Ця мета відповідає статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі Джорджевич проти Хорватії, п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі Ван Остервійк проти Бельгії, п.п. 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити з 03.08.2018 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із зарахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 20.09.1983 по 31.12.1990 роки включно у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17, які враховуються судом при вирішенні цієї справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо посилання відповідача на не звернення позивача до пенсійного органу із заявою встановленого зразка за перерахунком пенсії, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

У відповідності до статті 4 Закону України "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

За приписами частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Пунктом 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1 встановлено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

Згідно пункту 4.1 Порядку заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 4. 3 означеного Порядку, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Як установлено судом, 07.09.2024 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в якій просив провести перерахунок пенсії, зарахувавши в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 20.09.1983 по 21.07.1995 роки, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців, та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказана заява зареєстрована відповідачем 12.09.2024 за №8505/Ш 1100-24.

Спірним у даній справі, крім іншого, є форма та зміст заяви, з якою позивач звернувся до Пенсійного органу.

Суд наголошує, що зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника - переведення перерахунку його пенсії.

Разом із цим, на зазначену заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України надано лист-роз`яснення від 26.09.2024 № 8508-8505/Ш-02/8-1100/24 до якого було додано лист роз`яснення від 25.04.2024 №4626-3689/Ш-02/8-1100/24 ( а.с.23-25).

При цьому, відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Також, суд зазначає, що відсутність у відповідачів можливості здійснити перевірку відомостей щодо виплати позивачу заробітної плати на підприємстві, яке знаходиться на території російської федерації, не може бути підставою для відмови позивачу у реалізації його права на пенсійне забезпечення з урахуванням пільгового обчислення трудового стажу роботи.

Щодо стосується доводів відповідача стосовно того, що вимоги позивача про перерахунок пенсії з 03.08.2018 року заявлені з порушенням норм ст.122 КАС України, яка встановлює шестимісячний строк звернення до суду з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що предметом позову є перерахунок пенсії позивача з 03.08.2018 року, а підставою цього позову стала відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії позивача, про що йому стало відомо з листа відповідача від 26.09.2024.

Отже, оскільки з моменту отримання позивачем відмови у здійсненні перерахунку пенсії шестимісячний строк звернення до суду не минув, суд вважає, що вказаний позов поданий до суду з дотриманням встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що вказане питання на є предметом спору у цій справі.

З огляну на викладене вище суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд на підставі норми ч. 8 ст. 139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи в районах Крайньої Півночі період з 20.09.1983 по 31.12.1990 роки на пільгових умовах, один рік за один рік та шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 03.08.2018 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із зарахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 20.09.1983 по 31.12.1990 роки включно у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН