Справа № 759/11691/24
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11691/24

пр. № 2-а/759/139/24

25 листопада 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024року до Святошинського районного суду м. Києва звернулася позивачка із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалася на те, що 09.04.2024 року постановою №452 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 позивачку було притягнуто до адміністпативної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУПАП та накладено штраф у сумі 5100,00 гривень.

Відповідно до даної постанови позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05.04.2024 року о 11 год.30 хв. перебуваючи на прийомі у ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовилася, при свідках від отримання повістки і наказу про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 09.04.2024 року об 08 год. 00 хв. з метою призову на військову службу по загальній мобілізації.

Позивачка зазначає, що 05 квітня 2024 року на 09год.00хв., прибула за викликом уточнення облікових даних в ІНФОРМАЦІЯ_1 в кабінет №110. У даному кабінеті з метою уточнення облікових даних посадова особа запропонувала ОСОБА_1 , надати військовий квиток. ОСОБА_1 , повідомила, що військовий квиток вилучений у неї раніше іншою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 , відправили в кабінет №205, щоб там їй видали військивий квиток з яким вона мала повернутись для уточнення облікових даних до кабінету №110.

В кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посадова особа відмовився видати ОСОБА_1 , військовий квиток та змушував її написати розписку про те, що вона передала свій військовий квиток добровільно на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Натомість пояснив їй що він їй дасть повістку без будь-яких уточнень облікових даних для прибуття 09 квітня 2024 року для приизову по загальній мобілізації.

ОСОБА_1 , повідомила даній особі, що вона має надати свій військовий квиток у кабінет № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних при здійсненні яких вона надасть відомості про необхідність проходження повторного BJIK у зв`язку з погіршення стану здоров`я, а також надасть відомості про її право на відстрочку від призову по загальній мобілізації.

Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в кабінеті №205 військовий квиток ОСОБА_1 не видали, натомість склали протокол про адміністративне правопорушення №780 від 05 квітня 2024 року так як ОСОБА_1 , відмовилась отримувати повістку для призову по загальній мобілізації тому що відносно неї порушена процедура уточнення її облікових даних та в неї є підстави для відстрочки. Але посадова особа- старший офіцер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 780 частиною 2 статт210-1 КУпАП.

Згідно Наказу Міністерства економіки №8162 від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 з 01 квітня 2024 року надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6(шість) місяців до 01 жовтня 2024 року включно.

З даною постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка не погоджується та вважає її незаконною, а тому просить суд скасувати її .

Ухвалою суду від 17.06.2024року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на відзив та не подав його до суду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.04.2024 року постановою №452 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 позивачку було притягнуто до адміністпативної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУПАП та накладено штраф у сумі 5100,00 гривень.

Судом встановлено, що відповідно до даної постанови позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05.04.2024 року о 11 год.30 хв. перебуваючи на прийомі у ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовилася, при свідках від отримання повістки і наказу про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 09.04.2024 року об 08 год. 00 хв. з метою призову на військову службу по загальній мобілізації.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами КАС України, КУпАП, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі Правила).

Так, відповідно до ст.1 ч.10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_1), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно ст.22 ч.ч.1, 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_1 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників ІНФОРМАЦІЯ_1), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно пп.2 п.1 Правил військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_1, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до ІНФОРМАЦІЯ_1, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_1, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Нормою ст.1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст.210-1 ч.2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період у виді штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.ст.235, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП, розглядаються ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_1.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.2 КУпАП, в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України суб`єктами владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.9-12, 210-1, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності в діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу саме даного адміністративного правопорушення, до яких належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Якщо відсутня хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

Як встановлено в ході розгляду справи, на момент події інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, що підпадає під поняття «особливого періоду» в розумінні ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст.210-1 ч.2 КУпАП, під час якого посадовими особами відповідача на виконання покладених на них обов`язків здійснювались заходи з мобілізації, в ході яких позивач, яка є військовозобов`язано, була викликана до ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призову на військову службу на 09.04.2024 о 08:00 год., але за викликом в зазначений час не з`явилася.

Однак остання у вказаний у повістці час не з`явилася, про наявність поважних причин причини своєї неявки посадових осіб відповідача не повідомила, що було зафіксовано відповідним актом та рапортом, що, в свою чергу, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП.

В зв`язку із чим в суду немає підстав вважати спірну постанову відповідача, винесену належним суб`єктом, протиправною, а тому такою, що підлягає скасуванню із подальшим закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи результат розгляду справи з огляду на положення ст.ст.132, 139 КАС України, суд приходить до висновку, що судові витрати позивача у вигляді сплаченого ним при зверненні до суду судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 210-1, 235, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 268, 271, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.

Постанову №4522 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.2 КУпАП, від 09.04.2024 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.М. Шум