Справа № 280/5575/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
11 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 280/5575/24
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Дурасової Ю.В.,
суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 р. в адміністративній справі № 280/5575/24 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про стягнення коштів за податковим боргом,-
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач через підсистему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 06.09.2024.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року витребувано з Запорізького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи та зобов`язано протягом трьох днів з моменту отримання ухвали направити до суду апеляційної інстанції матеріали цієї адміністративної справи.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії ухвали, для надання суду заяви про поновлення строку, в якій вказати підстави для поновлення строку; належним чином оформленого документа про сплату судового збору.
26.09.2024, на виконання вказаної ували, до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли: заява про поновлення строку на апеляційне оскарження та заява про виправлення описки в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху.
21.10.2024 на адресу суду апеляційної інстанції разом із супровідним листом надійшла адміністративна справа №280/5575/24.
У період з 25.10.2024 до 05.11.2024 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відпустці.
Розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів апеляційного суду зазначає про наступне.
Позивач звернувся до суду із заявою щодо стягнення коштів за податковим боргом в порядку ст. 282 КАС України.
Відповідно до ч. 8 ст. 283 КАС Україниа пеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.
За приписами статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Отже, статтею 295 КАС України регулюються питання строку на апеляційне оскарження лише судових рішень, строк оскарження яких складає 30 днів, тобто ухвалених у загальному порядку.
Частиною ж 8 статті 283 КАС України встановлений спеціальний порядок оскарження судових рішень у термінових справах і такий строк становить 10 днів з дня їх проголошення.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 461/5908/18 визначено правову позицію, що у випадку, якщо особа була відсутня при розгляді термінової справи судом і про прийняте рішення дізналась лише після його отримання, то застосування порядку обчислення строку на апеляційне оскарження з моменту проголошення є порушенням права особи на апеляційне оскарження, а тому початок відліку такого строку для особи розпочинається з моменту отримання судового рішення, а не з моменту його проголошення.
Оскаржене рішення винесено Запорізьким окружним адміністративним судом 17.06.2024 року, повний текст якого доставлено до електронного кабінету відповідача 18.06.2024.
Отже, строк на апеляційне оскарження сплинув 28.06.2024, тоді як апеляційну скаргу до суду подано 06.09.2024.
Так, за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
У заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, яка надійшла на виконання ухвали суду від 11.09.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт вказує, що підстави оскарження з`явились тільки після виконання рішення, а саме стягнення 29.07.2024 та 30.07.2024. Зауважує, що звертався із заявами про поворот виконання судового рішення та про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Ухвалами суду від 21.08.2024 та від 02.09.2024 у задоволенні заяв було відмовлено. Відповідач подав апеляційну скаргу 06.09.2024.
Колегія суддів зауважує, що строк на апеляційне оскарження передбачений статтею 283 КАС України, і цей строк не зупиняється у зв`язку із зверненням учасника справи з заявою про поворот виконання судового рішення, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами тощо. Також його відлік не підлягає обрахуванню від дати прийняття судом ухвал стосовно розгляду таких заяв.
Відтак, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованим та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.
Отже, колегія суддів приходить висновку, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Враховуючи те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження у справі №280/5575/24 необхідно відмовити.
Розглянувши заяву про виправлення описки в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої-третьої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Отже, підставою для виправлення судового рішення є наявність у ньому описки або очевидної арифметичної помилки.
При цьому, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.
Верховний Суд у постанові від 27.10.2022 у справі №524/7611/16-а зазначив, що описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо. Вирішуючи питання щодо виправлення описки, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Отже, під опискою в розумінні статті 253 КАС України, визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Таким чином, описка трактується як неточність або незрозуміле формулювання, а вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Аналізуючи зміст ухвали суду від 11.09.2024 року у даній справі, на переконання суду, вказане судове рішення не містить неточностей, описок чи помилок технічного характеру, в тому числі, в частині визначення розміру сплати судового збору, який необхідно скаржнику сплати за поданої ним апеляційної скарги.
Відповідно ч.1 ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів.
Згідно ч.1 ст.269 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Також суд зазначає, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Оскільки положеннями ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлено інше, зазначене правило поширюється і на випадки звернення податкових органів з відповідною заявою.
Частиною 1 ст.1 Закону України Про судовий збір визначено поняття судового збору. Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.
Відповідно ч.2 Закону України Про судовий збір, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Положеннями ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Отже, сплата судового збору здійснюється за подання до суду як позовної заяви, так і іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Посилання скаржника на те, що ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік документів, за подання яких необхідно сплатити судовий збір, серед яких відсутня заява в порядку ст. 283 КАС України, а також те, що така заява не є по своїй суті позовною заявою, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги з огляду на наступне.
Серед визначених у ч.2 ст.3 Закону України Про судовий збір заяв (в тому числі і позовних) та скарг, за подання яких судовий збір не справляється, відсутня заява податкового органу про стягнення коштів за податковим боргом.
Суд бере до уваги, що податкові органи в частині стягнення сум податкового боргу належать до суб`єктів, визначених у ст.5 Закону України Про судовий збір, звільнених від сплати судового збору.
Однак, апеляційну скаргу подає не позивач, а відповідач у справі, який не звільнений від сплати судового збору.
Зокрема, наявність пільги зі сплати судового збору згідно з п.27 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" не дає підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, тому при оскарженні судового рішення відповідачем судовий збір має бути сплачений згідно із законом.
З огляду на викладене, заява про виправлення описки в ухвалі суду від 11.09.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху є безпідставною і необґрунтованою, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 253, 283, 299, 325, 328, 329 КАС України,
Визнати неповажними підстави для поновлення строку, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент».
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 р. в адміністративній справі № 280/5575/24 відмовити.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про виправлення описки в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху - відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя Ю. В. Дурасова
суддя О.М. Лукманова
суддя Н.А. Олефіренко