Справа № 320/1096/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю

22 листопада 2024 року № 320/1096/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши клопотання ОСОБА_1 (у порядку 382 КАС України) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командувача Сил логістики Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, Командувача Сил логістики Збройних Сил України, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 29.03.2023, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не виконання умов п. 2 Контракту в частині додержання гарантованого права ОСОБА_1 на відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із збереженням на її період посади відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки»;

- визнати протиправним та скасувати пункт 14 наказу Командувача Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.05.2022 №96 про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 і зарахування розпорядження Командувача Сил логістики Збройних Сил України з 12.05.2022;

- поновити ОСОБА_1 на посаді офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2023, залишеного постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 10.01.2024 без змін, адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано пункт 14 наказу Командувача Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.05.2022 №96 про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 і зарахування розпорядження Командувача Сил логістики Збройних Сил України з 12.05.2022;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022.

Київським окружним адміністративним судом виданий 16.10.2023 виконавчий лист по справі №320/1096/23 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022.

Надалі, до суду 16.02.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання (у порядку 382 КАС України), у якому вона просить суд зобов`язати Міністерство оборони України, Командувача Сил логістики Збройних Сил України подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 у справі №320/1096/23 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022 з фактичним допуском до роботи та виконання обов`язків за посадою.

На обґрунтування вказаного клопотання позивачка зазначила, що станом на 16.02.2024 відповідачі у справі не вчинили дії у добровільному порядку щодо виконання рішення суду про поновлення її на посаді, про причини неможливості його виконання її не повідомлено.

Згідно з акту Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 вбачається, що до суду надійшло вказане клопотання та було зареєстрована у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду 01.03.2024 та передане головуючому судді Щавінському В.Р. 03.10.2024 для розгляду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та вказане клопотання позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої-другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком, на чому наголошено у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 (справа № 823/1265/16; адміністративне провадження №К/9901/16261/18).

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12.05.2011 у справі Ліпісвіцька проти України (заява №11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24-27 рішення від 13.06.2006 у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), N2132/02).

У пункті 25 рішення від 22.02.2005 у справі Шаренок проти України (заява №35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 589498/0).

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №640/3719/18, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 та від 23.12.2020 у справі №704/1167/19.

Дослідивши заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, судом встановлено, що позивачем у вказаній заяві фактично стверджується про невиконання відповідачами судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022.

Проте, суд зауважує, що лише ухвалення судом рішення зобов`язального характеру само по собі не є достатньою підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, як стягувач, звернулась до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання та 09.11.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величком Р.С. відкрито виконавче провадження №73282612 на підставі виконавчого листа №320/1096/23, виданого 16.10.2023 Київським окружним адміністративним судом щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді офіцера юридичного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022.

Суд звертає увагу на те, що позивачка ще не скористалась можливістю отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Іншого доведено не було.

За таких обставин, суд вважає, що викладені позивачкою у заяві обставини свідчать про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 248, 382 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 (у порядку 382 КАС України).

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.