Справа № 520/25023/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року № 520/25023/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області у формі листа № 1177/04-27 від 30.05.2024 «Про повернення документів без виконання», а також визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 витрат на відрядження за весь час фактичного перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області прийняти документи ОСОБА_1 , пов`язані з нарахуванням та виплатою витрат на відрядження за весь час фактичного перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року, та нарахувати і виплатити судді ОСОБА_1 добові за весь час фактичного перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня року в порядку і розмірі, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про протиправність рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області у формі листа № 1177/04-27 від 30.05.2024 «Про повернення документів без виконання», а також про допущення Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Волинській області протиправної бездіяльності щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 витрат на відрядження за весь час фактичного перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 23.09.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано в Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області усі документи, які були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що територіальне управління, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, не мало правових підстав для нарахування та виплати позивачу витрат на відрядження за весь час фактичного перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року, а тому повернуло без виконання подану позивачем заяву з доданим звітом про використання коштів/ електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт від 06.05.2024. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Рішенням голови Верховного суду від 06.06.2022 № 202/0/149-22 ОСОБА_1 - суддю Балаклійського районного суду Харківської області, було відряджено до Камінь-Каширського районного суду Волинської області для здійснення правосуддя з 07 червня 2022 року, у зв`язку з тим, що Балаклійський районний суд Харківської області, в якому позивач обіймала посаду судді, був окупований військами Російської Федерації разом із відповідною територією.

Наказом Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 02-02-04 від 13.06.2022 «Про відрядження судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області» позивача було зараховано до штату Камінь-Каширського районного суду Волинської області з 14.06.2022.

Згідно наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 06-02-04 від 08.12.2022 «Про виплату витрат на відрядження судді ОСОБА_1 » позивачу було проведено виплату витрат на відрядження за період її перебування у відрядженні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області з 14 червня по 30 листопада 2022 року включно тривалістю 157 календарних днів.

Згідно наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 07-02-04 від 16.12.2022 «Про виплату витрат на відрядження судді ОСОБА_1 » позивачу було проведено виплату витрат на відрядження за період її перебування у відрядженні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області з 01 грудня по 26 грудня 2022 року включно тривалістю 26 календарних днів.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2023 року №826/0/15-23 «Про дострокове закінчення відрядження судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області» припинено відрядження позивача.

Наказом голови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 серпня 2023 року №02-02-04 позивача було відраховано зі штату Камінь-Каширського районного суду Волинської області з 28.08.2023.

Зазначені обставини сторонами не заперечується.

У позовній заяві позивач зазначила, що за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року їй не було виплачено витрати на відрядження.

06 травня 2024 року позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила виплатити їй добові за час перебування у відрядженні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області за період з 01.01.2023 по 25.08.2023 в сумі 38 700 грн відповідно до розрахунку, наведеного у звіті про використання коштів. Звіт було додано до заяви.

Згідно листа № 1177/04-27 від 30.05.2024 «Про повернення документів без виконання» позивачу було відмовлено у виплаті добових під час перебування у відрядженні у спірний період. Позивачу повідомлено про те, що до відповідача не надходило в 2023 році наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області про виплату витрат на відрядження судді ОСОБА_1 . Фактично позивачу було повідомлено про неможливість проведення виплат за спірний період.

Позивач не погоджується з рішенням Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області у формі листа № 1177/04-27 від 30.05.2024 «Про повернення документів без виконання», а також з бездіяльністю Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 витрат на відрядження за весь час фактичного перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року, тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулює Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).

Положенням статей 148, 149 Закону № 1402-VIII визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023. Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Відповідно до положень статті 55 Закону № 1402-VIII у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, виявленням надмірного рівня судового навантаження у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, за рішенням Вищої ради правосуддя, ухваленим на підставі подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, суддя може бути, за його згодою, відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації для здійснення правосуддя.

У період дії надзвичайного чи воєнного стану і за умови зміни територіальної підсудності судових справ, що розглядаються у відповідному суді, в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 цього Закону, суддя суду, територіальна підсудність справ якого змінюється, може бути без його згоди відряджений для здійснення правосуддя до суду, якому визначається територіальна підсудність справ, що перебували у провадженні суду, в якому працює суддя, а в разі відсутності вакансій у цьому суді - до іншого суду того самого рівня і спеціалізації.

Відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації здійснюється на строк, що визначається Вищою радою правосуддя, але не більше ніж на один рік, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Якщо обставини, що були підставою відрядження судді, продовжують існувати, за зверненням голови суду, до якого суддя відряджений, та за згодою такого судді Вища рада правосуддя продовжує строк відрядження, але не більше ніж на один рік. Загальний строк відрядження не може перевищувати два роки.

У разі припинення роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами суддя, якого було відряджено з такого суду, має бути переведений на постійне місце роботи до закінчення строку відрядження.

Суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено.

Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Судом з матеріалів справи встановлено, що рішенням голови Верховного суду від 06.06.2022 № 202/0/149-22 ОСОБА_1 - суддю Балаклійського районного суду Харківської області було відряджено до Камінь-Каширського районного суду Волинської області для здійснення правосуддя з 07 червня 2022 року, у зв`язку з тим, що Балаклійський районний суд Харківської області, в якому позивач обіймала посаду судді, був окупований військами Російської Федерації разом із відповідною територією.

Наказом Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 02-02-04 від 13.06.2022 «Про відрядження судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області» позивача було зараховано до штату Камінь-Каширського районного суду Волинської області з 14.06.2022.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення), затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 № 54/0/15-17, суддям, які направляються у відрядження як тимчасове переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, виплачується суддівська винагорода та відшкодовуються витрати в порядку і розмірі, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» (далі Постанова № 98) затверджено суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, згідно з додатком 1.

У відповідності до додатку 1 до Постанови № 98 сума добових витрат в межах України складає 300 грн, гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу (не більш як) 900 грн.

Судом встановлено, що згідно наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 06-02-04 від 08.12.2022 «Про виплату витрат на відрядження судді ОСОБА_1 » позивачу було проведено виплату витрат на відрядження за період її перебування у відрядженні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області з 14 червня по 30 листопада 2022 року включно тривалістю 157 календарних днів.

Згідно наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 07-02-04 від 16.12.2022 «Про виплату витрат на відрядження судді ОСОБА_1 » позивачу було проведено виплату витрат на відрядження за період її перебування у відрядженні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області з 01 грудня по 26 грудня 2022 року включно тривалістю 26 календарних днів.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2023 року №826/0/15-23 «Про дострокове закінчення відрядження судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області» припинено відрядження позивача.

Наказом голови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 серпня 2023 року №02-02-04 позивача було відраховано зі штату Камінь-Каширського районного суду Волинської області з 28.08.2023.

При цьому, спірним у даній справі є питання щодо нарахування та виплати судді ОСОБА_1 добових за період перебування у відрядженні з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що за спірний період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Волинській області позивачу взагалі не було виплачено добових за період перебування у відрядженні.

Відповідач в якості підстави для невиплати позивачу добових за спірний період зазначив про відсутність наказів голови суду про виплату позивачу добових за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року та відсутність відповідних бюджетних коштів на виплату позивачу витрат на відрядження, понесених у 2023 році.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що з 14 червня 2022 року по 25 серпня 2023 року позивач перебувала у відрядженні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області на посаді судді, тому набула права на отримання виплат з відшкодування витрат під час перебування у відрядженні.

Суд зазначає, що відсутність наказів голови суду про виплату витрат під час перебування у відрядженні не є підставою для відмови у виплаті витрат під час перебування у відрядженні.

Більш того, за період перебування позивача у відрядженні з 14 червня 2022 року по 26 грудня 2022 року позивачу було відшкодовано витрати під час перебування у відрядженні, що не заперечується сторонами у справі.

Щодо посилань відповідача на відсутність права територіального управління оплачувати витрати на відрядження, понесені у 2023 році, за рахунок кошторисних призначень 2023 року, суд зауважує, що відсутність бюджетних коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від обов`язку виконання ним положень Постанови № 98, яке не ставить в залежність необхідність в застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) у їх розпорядника.

Суд зазначає, що відповідно до рішень ЄСПЛ «Кечко проти України» (заява №63134/00, пункти 23, 26) та «Ромашов проти України» (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Зокрема, у справі «Кєчко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплата не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Інших обставин, що стали підставою для ненарахування та невиплати ОСОБА_1 витрат на відрядження за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року відповідачем не зазначено.

За вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати судді ОСОБА_1 витрат на відрядження за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вищевикладених обставин, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача адміністративний позов слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Територіального управління державної судової адміністрації України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати судді ОСОБА_1 витрат на відрядження за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року та зобов`язання Територіального управління державної судової адміністрації України у Волинській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 витрати на відрядження за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області у формі листа № 1177/04-27 від 30.05.2024 «Про повернення документів без виконання», суд зазначає, що лист Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області № 1177/04-27 від 30.05.2024 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є лише письмовою відмовою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області у вчиненні певних дій, в даному випадку щодо нарахування та виплати позивачу добових за час перебування у відрядженні, тому вимога про скасування рішення, оформленого у формі листа, не підлягає задоволенню, оскільки не є ефективним способом захисту прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області (вул. Сенаторки Левчанівської, м. Луцьк, Волинська обл., 43010, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати судді ОСОБА_1 витрат на відрядження за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 витрати на відрядження за період з 01 січня 2023 року по 25 серпня 2023 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління державної судової адміністрації України у Волинській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН