Справа № 560/6957/22
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 560/6957/22
Головуючий у І інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
25 листопада 2024 року
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С.
суддів: Шидловського В.Б. Сторчака В. Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження клопотання приватного акціонерного товариства «Городоцький елеватор Суффле» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Городоцький елеватор Суффле» до голови Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, за участю третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору, на стороні відповідача-Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 29 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Міністерства фінансів України залишив без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду 19 вересня 2022 року, без змін.
01 листопада 2024 року ПАТ «Городоцький елеватор Суффле» подано клопотання про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судового збору, сплаченого останнім в суді касаційної інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За правилами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Зважаючи на те, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року винесена в порядку письмового провадження, то розгляд питання про судові витрати справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ч.4 ст.330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
За приписами п.1 ч.3 ст.4 даного Закону ставка судового збору за подання адміністративного немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пп.3 п.3 ч.2 ст.4 Закон України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, судовий збір становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом немайнового характеру (дві позовні вимоги) у 2022 році.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2022 року визначений у розмірі 2481 грн.
Таким чином, розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 у даній справі становив 9924 грн. (200% х 2 х2841 грн.)).
Частиною першою 1 статті 139 КАС передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд вирішує питання щодо судових витрат під час ухвалення рішення, про що зазначає у його резолютивній частині (частина перша статті 143, частина п`ята статті 246 КАС).
Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Стаття 252 КАС передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Виходячи з положень статті 252 КАС додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС вимог або питань процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі.
Означені в частині першій статті 252 КАС питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених процесуальною нормою підстав для ухвалення додаткового судового рішення (наприклад, питання чи вимога, щодо якої подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, фактично вирішено судом в основному рішенні).
Так, у даній справі, суд касаційної інстанції скасував постанову суду апеляційної інстанції від 06.02.2023 року та направив справу на новий апеляційний розгляд, за наслідками якого Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 29.10.2024 року залишив у силі рішення суду першої інстанції від 19.09.2022 року про задоволення позовних вимог.
За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19 (Провадження № 11-436апп21) судові витрати, пов`язані з розглядом відповідної касаційної скарги, підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Зважаючи, на те, що у даній справі остаточне судове рішення ухвалив суд апеляційної інстанції, то і здійснення судових витрат має здійснюватися цим судом.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір, сплачений останнім за подання касаційної скарги у розмірі 9924 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 143, 243, 252, 311, 321, 322, 325, 329, 330 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання приватного акціонерного товариства «Городоцький елеватор Суффле» про ухвалення додаткового судового рішення, задовольнити.
Стягнути з Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою на користь приватного акціонерного товариства «Городоцький елеватор Суффле», судові витрати (судовий збір), понесені останнім за розгляд справи в суді касаційної інстанції, в розмірі 9924 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Шидловський В.Б. Сторчак В. Ю.