Справа № 381/4586/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 381/4586/21 Суддя (судді) першої інстанції: Ковалевська Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Парінов А.Б.,

судді: Беспалов О.О.,

Грибан І.О.,

при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача(апелянта):. ОСОБА_1 ;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про перерахування пенсійного забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2021 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 та інших позивачів до ІНФОРМАЦІЯ_1 про неправомірні дії посадових осіб щодо перерахування пенсії. При цьому, заявник посилається на те, що постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2006 року позов ОСОБА_2 та інших позивачів до ІНФОРМАЦІЯ_1 про неправомірні дії посадових осіб щодо перерахування пенсії задоволено.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім іншого перерахувати та виплатити до призначеної пенсії підвищення ОСОБА_2 як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму на відповідний рік, затвердженого ЗУ «Про прожитковий мінімум та Законом про державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 01.01.2000.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нараховувати та виплачувати в подальшому ОСОБА_2 підвищення до пенсії виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої, виходячи із розміру поточного прожиткового мінімуму затвердженого Законами України та здійснювати перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії при збільшенні розмір прожиткового мінімуму як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком без будь-яких обмежень її максимального розміру.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати у подальшому підвищення та виплату раніше призначеної пенсії всім позивачам, як учасникам бойових дій на 150 % мінімальної пенсії за віком, як інвалідам війни 1-ї, 2-ї групи на 400, 350 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум» та Законом про державний бюджет України на відповідний рік.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 перераховувати та виплатити вищевказаним особам пенсію, відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з часу виникнення права на перерахунок.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2009 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про зміну сторони виконання провадження та замінено боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 на Головне Управління пенсійного фонду України в Київській області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2010 роз`яснено рішення суду, що в разі зміни статусів позивачів у справі, в тому числі і з статусу учасника бойових дій на інваліда війни в тому числі і інваліда 3-ої групи, відповідач, тобто ГУ Пенсійного фонду України в Київській області, зобов`язаний перерахувати та провести виплату ОСОБА_2 у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком та нараховувати у подальшому підвищення до пенсії виходячи з мінімальної пенсії за віком розрахованого з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України

Згідно з випискою із акту огляду МСЕК ОСОБА_2 встановлено III групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби.

Після набрання законної сили постанови Фастівського міськрайонного суд Київської області - відповідач виконав частково рішення суду, а саме: здійснено нарахування та виплату коштів ОСОБА_2 за період з 01.01.2000 року по 31.12.2006 року на суму 22880,01 грн. А також за період з 01.01.2007 року по 31.10.2011 року в сумі 41070,00 грн. В подальшому відповідач, відповідно до відповіді на адвокатський запит від 13.12.2021 р. Аз№/п-11/21, Головне Управління пенсійного фонду України у Київській області відмовилося виконувати рішення суду, пославшись на те, що у позивача змінився статус і тому немає підстав виконувати рішення відносно нього. Зазначивши, що заборгованість перед позивачем за вказаним рішенням суду відсутня.

23.12.2021 від позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України по справі № 2а-3715/2006, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у вищезазначеній справі.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 та інших позивачів до ІНФОРМАЦІЯ_1 про неправомірні дії посадових осіб щодо перерахування пенсії - відмовлено.

Підставою для відмови судом першої інстанції в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю зазначено, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинен бути вказаний обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі, водночас приймаючи постанову від 30 вересня 2006 року у справі №2а-3715/2006 Фастівський міськрайонний суд Київської області не встановлював судовий контроль. Крім того, суд зазначив, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення , подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, надати звіт про виконання постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2006 року в справі №2а-3715/2006, зокрема в частині здійснення перерахунку та щомісячної виплати пенсії відповідно до резолютивної частини зазначеної постанови та ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2010 року позивачу ОСОБА_2 в місячний строк з часу постановлення ухвали.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, такою що суперечить нормам чинного законодавства, порушує права позивача та підриває принципи Конституції України щодо обов`язковості рішення суду до виконання. Апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції є перешкоджанням доступу позивача до правосуддя, реалізації права на гарантоване виконання рішення суду Конституцією.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про перерахування пенсійного забезпечення та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні..

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів, зазначає наступне.

Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина перша). За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга). Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма).

Отже суд наділений правом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення лише у випадку, коли існують беззаперечні докази ухилення відповідачем від виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що суд позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 звертався до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про зміну сторони в виконавчому провадженні, в результаті чого ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2009 року заяву було задоволено та змінено сторону виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області у справі за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про неправильне нарахування пенсії.

На думку колегії суддів, заява не підлягає задоволенню, позаяк примусове виконання рішення суду здійснюється державним виконавцем, судовий контроль за виконанням рішення суду в такому видку здійснюється за статтею 287 КАС України. Заява не містить обґрунтувань щодо застосування наведеної процедури судового контролю або такий судовий контроль виявився неефективним.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з врахування дії та бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо нарахування чи не нарахування вказаних виплат із урахуванням вимог визначеного Закону заявник вправі звернутись з окремим позовом до суду у відповідності до правил підсудності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю, однак відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю невірно застосував норми матеріального права. Наведені обставини є підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити в мотивувальній частині.

Керуючись ст. ст. 2, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року - змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан

(повний текст судового рішення виготовлено 25 листопада 2024 р.)