Справа № 480/5518/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2024 року Справа № 480/5518/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Іуткіної І.С.,
представника позивача - адвоката Маховика Р.В.,
представника відповідача - Бабченко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5518/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області № 652 о/с від 25.05.2024 "Про визначення поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області для подальшого відрядження або проходження служби в ППОП "Спеціальних дій" ГУНП в Київській області";
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області Петра Токаря "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського БПОП ГУНП в Сумській області" сержанта поліції ОСОБА_1 (0115288) поліцейського взводу № 1 роти № 1 БПОП ГУНП в Сумській області у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУІШ в Сумській області від 01.06.2024 № 229 о/с "По особовому складу" щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Сумській області з 02.06.2024;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2024 по день ухвалення рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою ухвалення оскаржуваних наказів слугувало те, що позивач відмовився виконати п. 4 наказу начальника ГУНП від 25.05.2024 № 652 о/с "Про визначення поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області для подальшого відрядження або проходження служби в ППОП "Спеціальних дій" ГУНП в Київській області, відданого в межах повноважень та відповідно до закону, що призвело до порушення вимог пп. 2.1 п. 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, пункти 1, 4 ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України "Про національну поліцію", п. 24 ч. 1 ст. 2.3. ч. 2 ст. 24 Закону України "Про національну поліцію".
Позивач вважає зазначені накази незаконними, такими, що прийняті з порушенням встановленого законом порядку, з порушенням процедури проведення службового розслідування та порядку притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, а дисциплінарне провадження однобоким та упередженим, оскільки Положенням про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України 04.12.2017 № 987 чітко визначено можливість відрядження саме Підрозділу до інших регіонів держави, а не окремих поліцейських Підрозділу, і лише у зведені загони, а не ППОП ГУНП іншої області. Місце розташування (дислокації) Підрозділу наказом від 25.05.2024 № 652 о/с "Про визначення поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області для подальшого відрядження або проходження служби в ППОП "Спеціальних дій" ГУНП в Київській області не змінювалось, у зв`язку з чим даний наказ є незаконним, та підлягає скасуванню.
Пояснює, що позивачем відразу було повідомлено керівника про неможливість виконання наказу з підстав необхідності здійснення постійного догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , яка є інвалідом першої "Б" групи безтерміново. Інші особи, які б могли здійснювати за нею догляд відсутні. Крім гою, мати заявника має діагноз: "Зміни особистості, обумовлені органічним ураженням головного мозку, та помірні інтелектуально-мністичні розлади". У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває заява ОСОБА_1 про визнання його матері недієздатною та про призначення їй опікуна. Саме позивач має забезпечувати проведення експертизи своїй матері, доставку мами до медичного закладу та суду.
У зв`язку із зазначеним оскаржувані накази підлягають скасуванню з одночасним поновленням позивача на займаній раніше посаді.
Ухвалою суду від 27.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01.11.2024 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник Головного управління Національної поліції в Сумській області у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з тих підстав, що службовим розслідуванням встановлено, що на виконання вимог шифротелеграми НПУ від 20.05.2024 № 2269 дек наказом ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с визначено поліцейських БПОП для подальшого відрядження або проходження служби в ППОП "Спеціальних дій" ГУНП в Київській області, до якого зокрема включено ОСОБА_1 27.05.2024 об 11:00 вказаний наказ із застосуванням відеофіксації доведено до включених до нього поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області, зокрема до Прохненка МС. Від підпису про ознайомлення з вказаним наказом останній відмовився (акт від 27.05.2024 № 622/21/01-2024). Дисциплінарною комісією враховано, що під час формування пропозицій щодо поліцейських БПОП, які можуть бути відряджені або у подальшому проходити службу в полку поліції особливого призначення "Спеціальних дій" Головного управління Національної поліції України в Київській області керівництвом підрозділу та ГУНП в Сумській області враховано професійний рівень поліцейських та задіяння особового складу БПОП до виконання службових завдань на території області, тощо. Разом з тим, керівництвом враховано правовий режим воєнного стану на території України, що обумовлює необхідність безумовного виконання у визначений строк завдань, в тому числі участі в складі спеціальних підрозділів в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України (протокол наради керівництва ГУНП від 24.05.2024 № 46).
Опитаний в рамках проведення службового розслідування ОСОБА_1 підтвердив факт доведення йому наказу ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с, свою відмову від підпису про ознайомлення з ним та відмову від виконання його вимог, що зафіксовано відповідними актами. Причиною відмови зазначив сімейні обставини, а саме хворобу матері, яка є інвалідом І групи, повідомивши, що на даний час він оформляє в судовому порядку встановлення опікунства над нею, проте підтверджуючих це документів не надав, окрім копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 486407 від 08.09.2016 про встановлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безтерміново групи інвалідності І "Б" за загальним захворюванням з зазначенням про потребу постійного стороннього догляду.
Разом з тим, дисциплінарною комісією враховано, що зазначена ОСОБА_1 обставина, а саме встановлена в 2016 році потреба стороннього догляду за хворою матір`ю, не враховувалась ним при оформленні в 2018 році на службу в поліції та не впливали на виконання ним службових обов`язків до доведення йому 27.05.2024 вимог наказу ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, який склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, проходячи службу в підрозділі особливого призначення, до специфіки діяльності якого, відповідно до Положення входить, зокрема участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану, нехтуючи цінностями, які присягнув захищати, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у відмові від виконання вимог пункту 4 наказу начальника ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с "Про визначення поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області для подальшого відрядження або проходження служби в ППОП "Спеціальних дій" ГУНП в Київській області".
Тому такі дії позивача порушують присягу поліцейського, підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, та дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Сумській області.
Наказом начальника ГУНП в Сумській області Петра Токаря № 672 від 29.05.2024 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського БПОП ГУНП в Сумській області" застосовано до сержанта поліції ОСОБА_1 (0115288) поліцейського взводу № 1 роги № 1 БПОП ГУНП в Сумській області дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника ГУНП в Сумській області Петра Токаря від 01.06.2024 № 229 о/с "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України Про Національну поліцію.
На виконання вимог частини першої статті 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Так, згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018 (далі Дисциплінарний статут) і визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
За змістом частин першої четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту, службовим розслідуванням є діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначені Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
На виконання пункту 4 розділу V Порядку, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 13 розділу V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Пунктом 1 розділу VІІ Порядку передбачено, що у разі коли за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Зміст вказаних норм дає підстави визнати, що за порушення службової дисципліни, до поліцейського може бути застосований один із визначених видів дисциплінарного стягнення, в тому числі і звільнення зі служби в поліції. Втім, застосування стягнення можливе лише в тому разі, коли порушення службової дисципліни сталося внаслідок винної протиправної поведінки поліцейського, яка належним чином доведена та підтверджена відповідними достатніми доказами.
Відповідно до частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Отже, у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Разом з цим, обираючи вид дисциплінарного стягнення, який має бути застосований, уповноважена особа зобов`язана враховувати, зокрема, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, доведеність його вчинення, наявність та ступінь вини порушника. Фактично, при обранні виду дисциплінарного стягнення має дотримуватись принцип пропорційності, тобто, справедливий баланс між тяжкістю проступку, вчиненого внаслідок доведеної винної протиправної поведінки порушника, негативними наслідками, до яких призвела чи може призвести така поведінка з одного боку, та суворістю покарання за вчинений проступок, глибиною необхідного втручання у права порушника, необхідних для досягнення мети застосування стягнення, з другого боку.
Пунктами 2.1, 2.2 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500 "Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області" поліцейським як на службі так і поза службою заборонено порушувати Присягу поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", обов`язки поліцейського, визначені статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом Національної поліції України, Правилами етичної поведінки поліцейських, посадовими інструкціями та вимогами наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах Національної поліції України".
Як вбачається з матеріалів службового розслідування на виконання вимог шифротелеграми НПУ від 20.05.2024 № 2269 дек наказом ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с визначено поліцейських БПОП для подальшого відрядження або проходження служби в ППОП "Спеціальних дій" ГУНП в Київській області, до якого зокрема включено ОСОБА_1
27.05.2024 об 11:00 вказаний наказ із застосуванням відеофіксації доведено до включених до нього поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області, зокрема до Прохненка МС. Від підпису про ознайомлення з вказаним наказом останній відмовився (акт від 27.05.2024 № 622/21/01-2024).
На запитання ОСОБА_3 щодо його готовності виконати наказ ОСОБА_1 виконувати вимоги вищевказаного наказу відмовився, зазначивши "сімейні обставини" (акт від 27.05.2024 № 623/21/01-2024).
Опитаний в ході проведення службового розслідування ОСОБА_3 та безпосередній керівник ОСОБА_1 командир роти № 1 БПОП капітан поліції ОСОБА_4 підтвердили вищевказані обставини.
Дисциплінарною комісією враховано, що під час формування пропозицій щодо поліцейських БПОП, які можуть бути відряджені або у подальшому проходити службу в полку поліції особливого призначення "Спеціальних дій" Головного управління Національної поліції України в Київській області керівництвом підрозділу та ГУНП в Сумській області враховано професійний рівень поліцейських та задіяння особового складу БПОП до виконання службових завдань на території області, тощо. Разом з тим, керівництвом враховано правовий режим воєнного стану на території України, що обумовлює необхідність безумовного виконання у визначений строк завдань, в тому числі участі в складі спеціальних підрозділів в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України (протокол наради керівництва ГУНП від 24.05.2024 № 46).
Опитаний в рамках проведення службового розслідування ОСОБА_1 підтвердив факт доведення йому наказу ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с, свою відмову від підпису про ознайомлення з ним та відмову від виконання його вимог, що зафіксовано відповідними актами. Причиною відмови зазначив сімейні обставини, а саме хворобу матері, яка є інвалідом І групи, повідомивши, що на даний час він оформляє в судовому порядку встановлення опікунства над нею, проте підтверджуючих це документів не надав, окрім копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 486407 від 08.09.2016 про встановлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безтерміново групи інвалідності І "Б" за загальним захворюванням з зазначенням про потребу постійного стороннього догляду.
Разом з тим, дисциплінарною комісією враховано, що зазначена ОСОБА_1 обставина, а саме встановлена в 2016 році потреба стороннього догляду за хворою матір`ю, не враховувалась ним при оформленні в 2018 році на службу в поліції та не впливали на виконання ним службових обов`язків до доведення йому 27.05.2024 вимог наказу ГУНП в Сумській області від 25.05.2024 № 652 о/с.
Відповідач визнав такі дії позивача такими, що призвели до порушення вимог пп. 2.1 п. 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, а тому є дисциплінарним проступком.
Суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне.
Аналіз наведених правових норм доводить, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.
Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Адміністративний суд в силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
У свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями й документами.
Суд враховує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.
Між тим сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку.
Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування такого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби. Необхідно конкретизувати кваліфікацію установленого порушення поліцейським вказаних вимог шляхом чіткого визначення у чому саме полягає таке порушення.
До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.
Судом достовірно встановлено, що на момент прийняття наказів, позивачем відразу було повідомлено керівника про неможливість виконання наказу з підстав необхідності здійснення постійного догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , яка є інвалідом першої "Б" групи безтерміново. Інші особи, які б могли здійснювати за нею догляд відсутні. Крім того, мати заявника має діагноз: "Зміни особистості, обумовлені органічним ураженням головного мозку, та помірні інтслектуально-містичні розлади". У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває заява ОСОБА_1 про визнання його матері недієздатною, та про призначення їй опікуна. Саме позивач має забезпечувати проведення експертизи своїй матері, доставку мами до медичного закладу та суду.
Дисциплінарна Комісія дані факти не перевірила, не надала їм оцінку та незаконно притягнула позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.
Таким чином, наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області Петра Токаря від 25 травня 2024 року № 652 о/с "Про визначення поліцейських батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області для подальшого відрядження або проходження служби в полку поліції особливого призначення "Спеціальних дій" Головного управління Національної поліції в Київській області" в частині, що стосується сержанта поліції ОСОБА_1 , наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області Петра Токаря № 672 від 29 травня 2024 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області" відносно сержанта поліції ОСОБА_1 (0115288) поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області у виді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 01.06.2024 № 229 о/с "По особовому складу" щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 слід визнати протиправними та скасувати.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.( ч. 2 ст. 77 КАСУ ), і виходячи з даного обов`язку відповідача правомірність оскаржуваних наказів відповідачем не доведена достатніми доказами.
В даному випадку суд застосовує надані йому повноваження згідно ч 2 ст. 9 КАСУ , а саме: суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України.
Згідно із ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Враховуючи те, що суд визнав спірні накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції протиправними та такими, що підлягають скасуванню, суд висновує, що належним способом поновлення порушеного права позивача є поновлення його на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 червня 2024 року.
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
З довідки ГУНП в Сумській області про доходи ОСОБА_1 вбачається, що кількість робочих днів за останні повні два місяці становить 61 день, середньоденна заробітна плата складає 484,77 грн.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області Петра Токаря від 25 травня 2024 року № 652 о/с "Про визначення поліцейських батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області для подальшого відрядження або проходження служби в полку поліції особливого призначення "Спеціальних дій" Головного управління Національної поліції в Київській області" в частині, що стосується сержанта поліції ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області Петра Токаря № 672 від 29 травня 2024 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області" відносно сержанта поліції ОСОБА_1 (0115288) поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 01.06.2024 № 229 о/с "По особовому складу" щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .
Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 червня 2024 року.
Рішення в частині поновлення на посаді та стянення середнього грошового забезпечення за один місяць в розмірі 14785,63 грн підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.11.2024.

Суддя М.М. Шаповал