Справа № 160/24609/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
11 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕСУРСПРОМСТАЛЬ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100435/1 від 25.08.2024 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці № UA209230/2024/002746 від 25.08.2024 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що заявник визначив митну вартість товару за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі). На підтвердження заявленої вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, проте митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та оформив картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, з чим позивач не погоджується, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Ухвалою від 23 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
До суду надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач зазначив, що у зв`язку з ненаданням всіх відомостей щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог частини 21 ст. 58 Митного кодексу України.
Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. На вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документа.
Митна декларація, на яку здійснюється посилання в графі 33 рішення по коригування митної вартості, була оформлена митним органом на момент прийняття рішення по коригування митної вартості та посадова особа митниці мала повну інформацію щодо того, що товар дійсно був увезений до України; митна вартість за відповідною митною декларацією не була в подальшому відкоригована; рішення про коригування митної вартості за даними партіями товарів не приймались та, відповідно, до суду не оскаржувались.
У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСУРСПРОМСТАЛЬ» (Покупець) Ta SHANDONG JIUYANG STEEL GROUP CO.,LTD., Китай, (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 359/24 від 22 березня 2024 року (далі - контракт) відповідно до пункту 1.1 якого продавець Продавець зобов?язується передати у власність Покупця Товар, узгоджений сторонами у специфікації (у разі її відсутності - у проформі інвойсі), а Покупець - прийняти та сплатити вартість Товару на умовах цього Контракту.
Згідно з умовами Контракту, Продавець продає, а Покупець купує товар на умовах "FOB" у редакції ІНКОТЕРМС 2020, якщо інше не вказано у специфікації (у разі її відсутності - у проформі - інвойсі). Умови кожної окремої поставки (перелік, характеристики товару, вартість, термін доставки, термін оплати) сторони узгоджують у специфікації (у разі її відсутності - у проформі - інвойсі). У разі відсутності специфікації, проведена Покупцем передоплата акцептує умови, викладені у проформі - інвойсі Продавця. Узгодження умов поставки та обмін підписаними екземплярами специфікацій (проформи - інвойсу) може відбуватися з використанням електронних адрес сторін, зазначених у статті «Адреси й реквізити сторін» цього Контракту. Таке узгодження має доказову силу. Загальна сума цього Контракту дорівнює сумі всіх специфікацій (проформ - інвойсів) за цим Контрактом. Перелік найменувань товару, характеристики, кількість, ціна одиницю та загальна вартість зазначаються у погодженій специфікації (у разі її відсутності - у проформі інвойсі).
Ціни на товар встановлюються в USD на момент підписання специфікації (у разі її відсутності - у про формі - інвойсі). Узгоджені сторонами ціни зміні не підлягають. Ціна на товар включає вартість тари й упакування.
Оплата здійснюється Покупцем на підставі проформи - інвойсу Продавця. Умови оплати за кожну поставку товару обумовлюються у специфікації (У разі її відсутності - у проформі - інвойсі), яка є невід?ємною частиною Контракту. Днем оплати вважається дата списання коштів з рахунку Покупця, підтвердженням чого є платіжне доручення з відміткою банку Покупця про здійснення платежу. Усі банківські витрати в країні Продавця несе Продавець, поза країною Продавця - Покупець. У разі повернення суми вартості недопоставленого товару всі комісійні витрати несе Продавець.
Поставка товару здійснюється партіями на умовах КОВ в редакції ІНКОТЕРМС 2020, якщо інше не вказано у специфікації (у разі її відсутності - у проформі - інвойсі). Термін поставки кожної конкретної партії узгоджується сторонами у відповідній проформі - інвойсі. Момент переходу права власності та ризиків визначається на основі редакції Інкотермс 2020. Датою доставки товару вважається дата фактичної передачі товару представнику Покупця, зазначена у транспортному документі. Продавець зобов?язується за 3 дні до фактичної готовності Товару до передачі в місці доставки повіломити про це Покупця шляхом електронного повідомлення, надісланого на адресу електронної пошти, зазначену в статті «Адреси і реквізити сторін» цього Контракту.
Між сторонами контракту, на виконання умов контракту, було підписано Проформу-інвойс № JY05022024 від 22.03.2024 року, відповідно до якого погоджено поставку товару, а саме: «труби безшовні круглого перерізу, холоднокатані з нелегованої сталі, без ізоляції. Торгівельна марка SHANDONG JIUYANG STEEL GROUP CO.,LTD. Виробник: SHANDONG JIUYANG STEEL GROUP CO.,LTD. Країна виробництва: Китай. Загально цивільного, не військового призначення - на загальну кількість 10 тон, на загальну суму 6.639.90 доларів США, товар поставляється на умовах: FOB TIANJN, (порт), Китай (ІНКОТЕРМС 2020).
Також, згідно вказаної специфікації та умов Контракту, Покупцем було здійснено оплату на суму 6 639.90 USD, що підтверджується платіжними дорученням SWIFT №352 від 07.05.2024 та №354 від 17.05.2024 року та заявками на купівлю валюти №449 та №451.
Відповідно до коносаменту №WJXG240612050 від 06.06.2024 року місцем навантаження товару визначено порт навантаження (Port of loading) QUINGDAO, China; місце розвантаження товару пункт призначення (Port of Discharge) визначено: GDANSK.POLAND.
Отже, на підставі контракту №359/24 від 22 березня 2024 року. Специфікації (Проформи-інвойс) №JY05022024 від 22.03.2024 року та комерційного інвойсу №JY05022024 від 23.05.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСУРСПРОМСТАЛЬ» було ввезено на митну територію України придбаний товар на загальну суму 6 639,90 USD.
Митна вартість товарів була визначена із застосуванням основного методу. Так, у митній декларації, поданій декларантом, було зазначено загальну суму за рахунком відповідно до інвойсу 6 639,90 USD (2 007 529,75 грн (курс валюти - 41,2881)), (графа 22).
На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом митному органу були надані документи, визначені ч. 2 ст. 53 МК України:
-Сертифікат якості (Certificate of quality) №ZZCQ210429124 від 17.05.2024;
-Рахунок-проформа (Proforma invoice) №JY05022024 від 02.03.2024;
-Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №JY05022024 від 23.05.2024;
-Коносамент (Bill of lading) №WJXG240612050 від 06.06.2024;
-Автотранспортна накладна (Road consignment note) №434671 від 21.08.2024;
-Супровідний документ Т1 (Dispatch note model T1) №24PL322010NS6X61EK0 від 20.08.2024;
-Банківський платіжний документ, що стосується товару №352 від 07.05.2024;
-Банківський платіжний документ, що стосується товару №354 від 17.05.2024;
-Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №340 від 21.08.2024;
-Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №572 від 21.08.2024;
-Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Б/н від 21.08.2024;
-Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №Bиx.40001144 від 21.08.2024;
-Зовнішньоекономічний договір (контракт) №359/24 від 22.03.2024;
-Договір про надання послуг митного брокера №2405/1 від 24.05.2023;
-Договір (контракт) про перевезення №276 від 20.08.2024;
-Договір (контракт) про перевезення 2 29.12.2022
-Договір (контракт) про перевезення №323/23 від 20.02.2023
-Висновки ДП "НДТІ" №Д/332 від 22.08.2024;
-Лист ДП "НДТІ" №Д/331 від 22.08.2024.
Однак, на підставі наданих документів Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100435/1 від 25.08.2024 року, а також складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/002746 від 25.08.2024 року.
З рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100435/1 від 25.08.2024 року вбачається, що у ході коригування митної вартості товарів застосовано резервний метод визначення митної вартості. Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2 г) за резервним методом, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та грунтується на митних вартостях з іншої МД.
Також, як вбачається з картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, причини, за яких митний орган відмовляє у митному оформленні товарів є саме: рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100435/1 від 25.08.2024 року. Внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума додаткових нарахувань (ввізне мито та ПІДВ) склала - 43 829,14 грн.
Не погодившись з рішеннями Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100435/1 від 25.08.2024 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/002746 від 25.08.2024 року, винесеною Львівською митницею, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.
Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Частиною 1 статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини 6 статті 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2 статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини 5, 7 статті 58 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно із частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок- фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частина 5 статті 53 МК Українимістити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК Україниу разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 1 статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною 2 статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі (частина 4, 5 статті 55 МК України).
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Частиною 2 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(частина 3 статті 57 МК України).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).
Частиною 8 статті 57 МК Українивизначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 64 МК Україниу разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).
Частиною 2 статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Як зазначено в частині 4 статті 64 МК Україниу разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Відповідно до частини 7 статті 55 МК Україниу випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15 зазначив, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Також, у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №815/143/174 зазначено, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Суд зазначає, що посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості та причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.
Посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати від декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.
Єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:
-подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;
-ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;
-виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);
-обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
Факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 (справа № 804/4365/16).
Враховуючи викладене, вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є необґрунтованими.
Таким чином, відповідач не довів наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів останній надав.
Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100435/1 та картки відмови в прийняті митних декларацій № UA209230/2024/002746.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що оскільки позовну заяву задоволено, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у сумі 4844,80 грн.
Керуючись статтями 77, 139, 241-250, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100435/1 від 25.08.2024 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці № UA209230/2024/002746 від 25.08.2024 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук