Справа № 420/22594/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 196868,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ФОП ОСОБА_1 є платником податків у визначенні п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, та станом на дату звернення до суду, згідно інтегрованої картки платника податків, розрахунку податкового боргу та розрахунку податкового боргу, має заборгованість з орендної плати з фізичних осіб (плата за землю) у загальній сумі 196868,75 грн.

Як зазначає позивач, вищевказана заборгованість виникла згідно податкової декларації на суму 73999,68 грн, податкової декларації на суму 92839,91 грн, податкової декларації на суму 13500 грн, податкової декларації на суму 30029,16 грн.

Позивач вказує, що боржнику відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, направлялась податкова вимога форми «Ф» №0-1532 від 30.03.2023 року.

Проте, відповідачем наявну заборгованість не погашено, що стало підставою звернення до суду з даним позовом в порядку п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.07.2024 року направлялась за податковою адресою засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою у довідці форми № 20 «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 38).

Від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем 26.01.1998 року, перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2022 рік від 16.02.2022 р. за №4315080 нараховано грошові зобов`язання у сумі 80730,42 грн за рік (а.с.17-19).

Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2023 рік від 05.02.2023 р. за №3235282 грошові зобов`язання у сумі 92839,91 грн за рік (а.с.20-23).

Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2024 рік від 15.02.2024 р. за №10506182 нараховано грошові зобов`язання у сумі 90087,50 грн за рік (а.с.24-27).

У зв`язку з несплатою відповідачем задекларованих грошових зобов`язань з плати за землю у встановлений законом строк податковим органом було винесено податкову вимогу форми "Ф" №0-1532 від 30.03.2023 року на суму 89473,00 грн (станом на 29.03.2023) з детальним розрахунком суми боргу, яку було направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , яка особиста була отримана відповідачем під розписку 18.05.2023 (а.с.14-16).

Сума податкового боргу відповідача з орендної плати за землю на час звернення позивача до суду з даним позовом складає 196868,75 грн. Зазначений борг виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, що нараховані згідно вищеописаних податкових декларації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 87 ПК України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У зв`язку з несплатою відповідачем самостійно визначеної у податкових деклараціях суми орендної плати за землю податковим органом було винесено податкову вимогу форми "Ф" №0721-1307-1532 від 30.03.2023 року на суму 89473 грн.

Після винесення податкової вимоги сума боргу відповідача збільшилася.

Станом на 20.06.2024 року за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати за землю у сумі 196868,75 грн, який виник в результаті самостійного нарахування відповідачем грошових зобов`язань у вищезазначеній податкових деклараціях.

Тому стягненню підлягає вся сума податкового боргу.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 ПК України).

Відповідно до п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За приписами п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Виходячи з приписів наведених норм Податкового кодексу України (п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 та п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України) позивач є тим контролюючим органом, на який покладено обов`язок здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу платниками податків. Тому звернення позивача до суду з даним позовом мотивоване виконанням ним функцій і повноважень контролюючого органу у сфері справляння податків і зборів.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 196868,75 грн, доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості з орендної плати за землю з фізичних осіб на суму 196868,75 грн на бюджетний рахунок №UA0015750, отримувач коштів ГУК в Одеській області /Чорноморська міська ТГ/18010900, код 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів