Справа № 420/10366/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.06.2023 року №29 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію відповідно до заяви від 13.06.2023 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 08.04.2024 року залучено до участі у справі №420/10366/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та наданий третій особі строк для подання пояснень щодо суті спору.

Позов обґрунтований позивачем тим, що ОСОБА_1 (до укладення шлюбу прізвище ОСОБА_2 , прізвище після реєстрації першого шлюбу ОСОБА_3 , прізвище після реєстрації другого шлюбу - Уварова) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області рішенням №29 відмовило у призначенні пенсії позивачу. 13.06.2023 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутній необхідний страховий стаж, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом. Позивач зазначає, що коли оформляли трудову книжку НОМЕР_1 на позивача, в ній вже містився запис на першій сторінці (титульному аркуші) ОСОБА_4 , але була не заповнена, чиста. Купити нову трудову книжку на той час у позивача не було можливості. Тому надати підтверджуючі документи про зміну прізвища та ім`я з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 ніяким чином неможливо, оскільки трудова книжка була видана на ім`я позивача.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.06.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 13.06.2023 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. Після перевірки наданих позивачем документів, Головним управлінням було встановлено, що вік Позивача - 59 років 11 місяців, а страховий стаж позивача складає 13 років 09 місяців 01 день. На підстави заяви та наданих документів Головним управління 13.06.2023 року винесено рішення №29 про відмову у призначенні пенсії позивачу, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.09.1980 року, оскільки відсутній документ про зміну прізвища та ім`я ( ОСОБА_7 ). З наведеного вбачається, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

З пояснень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вбачається, що 13 червня 2023 року позивач звернулася до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону №1058. До заяви додала, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 , заповнену 20.09.1980 року. На виконання принципу екстериторіальності заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та за результатами розгляду 21.06.2023 року прийнято рішення №29 про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу - 30 років. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області жодних рішень відносно заяви позивача про призначення пенсії за віком не приймалося, оскільки, рішення про відмову приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. На дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком вік позивача: 59 років 11 місяців. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 13 років 09 місяців 1 день. Позивач працювала на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком. Що стосується трудової книжки: трудова книжка позивача оформлена наступним чином: спочатку у графі «Особисті дані» записано « ОСОБА_4 » запис закреслено та написано « ОСОБА_6 » при цьому, жодної підстави внесення виправлення чи то зміни особистих даних власниці не вказано. Як вже зазначало Головне управління, власники трудових книжок не можуть не знати про те, які саме записи вносяться до їх трудових книжок. У зв`язку із зазначеним, за трудовою книжкою не зараховано всі періоди трудової діяльності, оскільки, вказані обставини порушують норми Інструкції №162 та Інструкції №58 та унеможливлюють зарахування спільних періодів до страхового стажу позивача. Таким чином, Головне управління вважає рішення про відмову законним, а тому таким, що скасуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент звернення до пенсійного органу вік 59 років).

13 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 21.06.2023 року №29 «Про відмову у призначенні пенсії».

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.06.2023 року №29 зазначено про те, що за доданими документами позивача до стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.09.1980 року, оскільки відсутній документ про зміну прізвища та ім`я ( ОСОБА_4 ОСОБА_6 ).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином уточнюючі довідки для підтвердження стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З наданої до суду позивачем трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.09.1980 року вбачається, що спочатку вона була виписана на ім`я « ОСОБА_8 », згодом запис закреслено та написано « ОСОБА_6 ».

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії було те, що пенсійним органом не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.09.1980 року, оскільки відсутній документ про зміну прізвища та ім`я ( ОСОБА_4 ОСОБА_6 ).

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії, зазначивши, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, суд зазначає, що зазначення прізвища та ім`я працівниці, яке не відповідає її дійсному прізвищу та імені на день оформлення трудової книжки, не є незначним недоліком, оскільки, перш за все, не дає змогу встановити належність вказаної трудової книжки саме позивачу.

Висновки Верховного Суду щодо вини роботодавця у неналежному заповненні трудової книжки у даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки первинне оформлення трудової книжки здійснювалось роботодавцем на підставі наданого позивачем документу, що посвідчує особу, яким для заповнення трудової книжки є паспорт.

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що станом на момент виписки позивачу трудової книжки, позивач мала ім`я та прізвище ОСОБА_6 , а не ОСОБА_4 , як зазначено на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_1 від 29.09.1980 року.

Підстав вважати, що у позивача було інше прізвище та ім`я станом на день оформлення трудової книжки судом не встановлено, доказів вказаного позивачем до суду не надано.

Проте, адміністративний суд не наділений повноваженнями встановлювати факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт належності позивачу трудової книжки, копія якої долучена до матеріалів справи.

Таким чином ОСОБА_1 не підтверджено належність їй трудової книжки, у зв`язку із чим у відповідача були обґрунтовані підстави не враховувати зазначені у трудовій книжці періоди роботи до стажу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.06.2023 року №29 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію відповідно до заяви від 13.06.2023 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.