Справа № 160/29130/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2024 року Справа № 160/29130/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича до відповідача-1: Головного управління ДПС у м. Києві, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 року (28.10.2024 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича до відповідача-1: Головного управління ДПС у м. Києві, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 04.04.2024 року, винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 05.04.2024 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 05.04.2024 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та 02.11.2024 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 5660,15 грн.; позовної заяви а також копії доданих до позовної заяви документів для вручення відповідачу; заяви про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження, із зазначенням дати отримання податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 04.04.2024 року, податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 05.04.2024 року та податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 05.04.2024 року та відповідних доказів отримання таких рішень.

На виконання вимог ухвали суду від 04.11.2024 року від представника позивача адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої було долучено оригінал платіжної інструкції про сплату судового збору №897 від 15.11.2024 року; дві позовні заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів для вручення відповідачам; заяву про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження, із зазначенням дати отримання податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 04.04.2024 року, податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 05.04.2024 року та податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 05.04.2024 року та відповідних доказів.

В мотивування заяви про поновлення строку представник позивача послався на те, що як зазначала позивач у позовній заяві, у липні 2024 року вперше виявила у своєму електронному кабінеті платника, розміщеному на сайті ДПС України, дані про прийняття щодо неї відповідачами оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (прінт-скрін з електронного кабінету платника, розміщеного на сайті ДПС України, додавався до позову). При цьому, як вбачається з Електронного кабінету платника, розміщеного на сайті ДПС ''країни, інформація про оскаржувані податкові повідомлення-рішення була вперше розміщена оприлюднена) на сайті ДПС України в розділі «Особистий кабінет» лише починаючи з 13.05.2024 року. У зв`язку з чим позивач через адвоката ОСОБА_2 звернулася до відповідачів і на адвокатські запити від 23.07.2024 року отримала копії усіх оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та інших документів, які стосувалися фактичної перевірки, за результатами якої вони були прийняті. У відповідь на адвокатський запит представника позивача адвоката Беззубкіна С.М. листом №53096/6/04-36-07-08-16 від 29.07.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області 29.07.2024 року вперше надало/вручило позивачу (через представника адвоката Беззубкіна С.М.) оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «С» № від 05.04.2024 року та форми «ПС» № від 05.04.2024 року. Також у відповідь на адвокатський запит представника позивача адвоката Беззубкіна С.М. листом №62607/6/04-36-07-08-16 від 05.09.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області 05.09.2024 року вперше надало/ вручило позивачу (через представника адвоката Беззубкіна С.М.) інші документи, які стосувалися фактичної перевірки, за результатами якої вони були винесені. У доданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області до листа №62607/6/04-36-07-08-16 від 05.09.2024 року документах містилися і докази направлення податковим органом позивачу поштою і повернення поштою до податкового органу 02.05.2024 року оскаржуваних податкових повідомлень-рішень форми «С» № від 05.04.2024 року та форми «ПС» № від 05.04.2024 року. Також у відповідь на адвокатський запит представника позивача адвоката Беззубкіна С.М. листом №67666/6/26-15-07-05-07-07 від 29.07.2024 року ГУ ДПС у м. Києві повідомило, що надасть копії запитуваних документів тільки після компенсації адвокатом витрат на їх копіювання. Після сплати адвокатом таких витрат листом №70068/6/26-15-07-05-07-07 від 07.08.2024 року, який було отримано адвокатом поштою 29.08.2024 року, ГУ ДПС у м. Києві вперше надало/вручило позивачу (через представника адвоката Беззубкіна С.М.) оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 04.04.2024 року разом з доказами його направлення податковим органом позивачу поштою і його повернення поштовим відправленням №270, на якому не зазначено ні дати повернення поштового відправлення, ні причини повернення даного поштового відправлення. При цьому, податковий борг за оскаржуваними ППР згідно доданих до позову роздруківок з Електронного кабінету позивача вперше виник лише 13.05.2024 року, тобто позивачу не могло бути відомо про існування оскаржуваного ППР форми «С» № від 04.04.2024 року до вказаної дати. Отже, позивач вперше отримала від податкового органу оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «С» № від 05.04.2024 року та форми «ПС» № від 05.04.2024 року 29.07.2024 року, а раніше вони були повернуті до податкового органу у зв`язку з їх неврученням поштою позивачу 02.05.2024 року. При цьому представник позивача просить суд врахувати, позов було подано позивачем 28.10.2024 року, тобто як в межах шести місяців із дати фактичного отримання оскаржуваних ППР у відповідь на адвокатські запити, так і в межах шести місяців із єдиної відомої дати їх повернення поштою до податкового органу, тобто протягом шести місяців з 02.05.2024 року.

Вказана заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частин першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, виходячи із вище наведеного суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою.

Відтак, у встановлений ухвалою суду від 04.11.2024 строк позивач усунула недоліки адміністративного позову.

Щодо клопотання представника позивача адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке завлено останнім серед заявлених позовних вимог, варто зазначити наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тож, відповідно до ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

В даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України із урахуванням норм, передбачених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" КАС України.

Представник позивача не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень сторін щодо суті спору.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд не вбачає необхідності надання пояснень представниками сторін у зазначеній справі, а тому дійшов висновку, що підстави для її розгляду за участю сторін відсутні. У зв`язку з чим відсутні і підстави для задоволення клопотання представника позивача адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

При вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі та призначення її до розгляду суд виходить з такого.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом норм ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом ч. 4 ст. 12 цього Кодексу визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Поряд з цим, згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Також нормами ч. 2 і 3 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд вважає, що подана до суду позивачем позовна заява підлягає до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів адміністративного позову порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись статтями 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою.

У задоволені клопотання представника позивача адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити повністю.

Прийняти до свого провадження позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Беззубкіна Сергія Михайловича до відповідача-1: Головного управління ДПС у м. Києві, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та відкрити провадження в адміністративній справі.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 12 грудня 2024 року в приміщенні суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 1.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею С. В. Прудником.

Витребувати у Головного управління ДПС у м. Києві та у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:

- засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень форми «С» № від 04.04.2024 року, форми «С» № від 05.04.2024 року, форми «ПС» № від 05.04.2024 року.

Витребувані судом докази слід подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (; ) ) у строк до 12 грудня 2024 року.

Суд попереджає Головне управління ДПС у м. Києві та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Роз`яснити відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Повідомити сторін, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення та пояснення повинні відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформацію щодо адміністративної справи учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник