Справа № 160/20212/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/20212/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)

в адміністративній справі №160/20212/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до відповідача ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, звернувся 23.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути податковий борг з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 до бюджету у сумі 229 564,81 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року позов залишено без розгляду.

16.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , в якій заявник просить стягнути на користь відповідача, за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, суму судових витрат в розмірі 6000грн. які понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в цій справі в якості компенсації внаслідок необґрунтованих дій позивача та невиконання вимог суду.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року заяву представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000грн.

Не погодившись з додатковим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 року та від 06.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року в адміністративній справі №160/20212/24 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 14.11.2024.

08.11.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано заяву про відмову від апеляційної скарги на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 року заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову від апеляційної скарги на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року в адміністративній справі №160/20212/24 задоволено.

Прийнято відмову від апеляційної скарги та апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року в адміністративній справі №160/20212/24 закрито.

Отже, апеляційне провадження здійснюється лише в межах апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви та прийняти нове, яким заяву задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. є співмірними з врахуванням фактично витраченого часу адвокатом на виконання відповідних послуг.

12.11.2024 представником відповідача до суду апеляційної інстанції подано клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги між відповідачем ( ОСОБА_1 ) та адвокатом Бичковим Володимиром Вячеславовичем було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) №29/07 від 29.07.2024 року.

Згідно п.2-5 вказаного Договору сторони дійшли згоди що з урахуванням досвіду адвоката, складності, значимості справи для клієнта, не залежно від виду та обсягу професійної правничої допомоги, в тому числі за ведення судової справи, здійснення представництва інтересів клієнта в суді клієнт має сплатити виконавцю погодинний гонорар в розмірі 1000грн. без ПДВ за одну годину роботи адвоката.

Строк (термін) підготовки та подання виконавцем заяв по суті та інших заяв - в строк встановлений законом та судом на підставі тих документів та інформації яку надав клієнт та яку встиг за цей період часу зібрати адвокат з власної ініціативи, в тому числі на адвокатський запит.

Форма оплати гонорару - безготівкова, на поточний банківський рахунок виконавця.

Порядок оплати гонорару: авансом в сумі 4000грн. без ПДВ до 07.08.2024 року за перші 4 години роботи адвоката.

08.08.2024 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Бичкову Володимиру Вячеславовичу 4 000грн. гонорару адвоката (аванс), що підтверджується квитанцією №ПН794РКО від 08.08.2024 року.

13.09.2024 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Бичкову Володимиру Вячеславовичу 2 000грн. гонорару адвоката, що підтверджується квитанцією №ПН1557 від 13.09.2024 року.

13.09.2024 року між відповідачем та адвокатом погоджено акт прийому-передачі адвокатських послуг відповідно до якого адвокатом витрачено 6 годин на підготовку та направлення через електронний кабінет виконавця підсистеми Електронний суд відзиву на позовну заяву. Загальний розмір гонорару, який підлягає оплаті становить 6 000грн.

Відповідач ( ОСОБА_1 ) вважає, що є підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн.

Суд першої інстанції частково задовольнив заяву відповідача та стягнув витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Матеріалами справи підтверджується, що Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 року ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Отже, на даний час у справі не ухвалено рішення, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Так, згідно ст. 139 КАС України визначено, що:

1. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.

2. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

3. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

4. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

5. У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

6. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз назначених норм дає підстави для висновку, що розподіл судових витрат здійснюється в разі вирішення справи по суті.

Водночас, справа по суті не вирішена, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат, зокрема визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Суд першої інстанції не дослідив зазначені процесуальні норми та припустився помилкових висновків про можливість розподілу судових витрат до розгляду справи по суті та стягнення витрат на правничу допомогу.

За таких же умов на даний час відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Згідно частини 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, порушення судом першої інстанції вимог статті 139 КАС України, надають підстави для скасування судом апеляційної інстанції Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року.

Керуючись 241-245, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.09.2024 року про компенсацію судових витрат в розмірі 6000 грн. за надання професійної правничої допомоги відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.11.2024 про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 14.11.2024 та в силу ст. 328 КАС України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко