Справа № 140/13589/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/13589/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Ленад Груп» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Ленад Груп» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест Ленад Груп» (далі ТОВ «Бест Ленад Груп», заявник) звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 19 листопада 2024 року №677-1 про розірвання з ТОВ «Бест Ленад Груп» договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а саме: договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 15 червня 2022 року №121 та від 20 вересня 2022 року №103.

Одночасно із позовною заявою, тобто до відкриття провадження у справі, ТОВ «Бест Ленад Груп» подало заяву про забезпечення позову, у якій просить застосувати забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради 19 листопада 2024 року №677-1 про розірвання з ТОВ «Бест Ленад Груп» договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а саме: договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 15 червня 2022 року №121 та від 20 вересня 2022 року №103 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовною заявою ТОВ «Бест Ленад Груп» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та заборонити Виконавчому комітету Луцької міської ради вчиняти дії щодо укладення з іншими перевізниками договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті №2 «Залізничний вокзал - Конякіна»; на маршруті №24 «Вересневе - Єршова» (змінено «Вересневе - Яремчука Назарія») до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «Бест Ленад Груп» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про розірвання договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

В обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову представник ТОВ «Бест Ленад Груп» зазначає, що рішення від 19 листопада 2024 року №677-1 Виконавчий комітет Луцької міської ради намагається в односторонньому порядку розірвати договори, у зв`язку з чим виникла небезпека порушення нормального функціонування автопарку, що призведе до припинення господарської діяльності заявника, яке є прибутковим та сплачує податки до місцевого бюджету, виникнення кредиторської заборгованості перед банківськими установами.

Крім цього уважає, що наявні ознаки протиправності зазначеного рішення виконавчого комітету Луцької міської ради, оскільки воно прийнято з порушенням порядку, установленого пунктом 55 постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081.

Вказує, що подальша практична реалізація рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 19 листопада 2024 року №677-1 про розірвання з ТОВ «Бест Ленад Груп» договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом унеможливить ефективний захист та поновлення прав заявника в ході судового процесу, оскільки припинення господарської призведе до тяжких фінансових втрат, а відновити господарську діяльність на маршрутах №2, №24 буде вкрай складно з огляду на передачу цих маршрутів іншим перевізникам.

Також, у зв`язку із розірванням з ТОВ «Бест Ленад Груп» договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, можливе укладення короткострокових договорів з іншим перевізниками, що призведе до подачі нових позовів про визнання таких договорів недійсними.

Враховуючи, що згідно пункту 3.6 зазначених договорів на перевезення, договір припиняє свою дію через 10 календарних днів з часу відправлення повідомлення поштою або на наступний день після вручення і це є підставою для укладення організатором конкурсу для укладення договорів перевезення з іншими автомобільними перевізниками, уважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернулися до суду у разі задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 19 листопада 2024 року №677-1.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).

Водночас підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі №826/16911/18, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 26 червня 2019 року у справі №826/13396/18, від 30 вересня 2019 року у справах №420/5553/18, №640/868/19, №1840/3517/18, від 29 січня 2020 року у справі №640/9167/19, від 20 травня 2021 року у справі №640/29749/20 та від 11 січня 2022 року у справі №640/18852/21.

Предмет оскарження у цій справі становить рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 19 листопада 2024 року №677-1, яким достроково розірвано договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 15 червня 2022 року №121 та від 20 вересня 2022 року №103, укладені з ТОВ «Бест Ленад Груп», в односторонньому порядку.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач пов`язує з тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням порядку дострокового розірвання договору, що, з погляду позивача, вказує на його очевидну протиправність. При цьому реалізація такого рішення, за доводами позивача, призведе до неможливості поновлення порушених прав позивача та негативних наслідків у вигляді припинення господарської діяльності Товариства та тяжких фінансових втрат.

Суд зауважує, що визначені позивачем підстави для забезпечення позову про наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності оскаржуваного рішення, у цьому випадку, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Водночас зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що суд не встановив обставин, які надають підстави стверджувати, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради явно суперечить вимогам закону та порушує права або інтереси позивача, і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Сам собою факт прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, яке стосується прав та інтересів заявника, та обмежує його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З приводу доводів заявника про те, що припинення господарської діяльності ТОВ «Бест Ленад Груп» на маршруті №2 «Залізничний вокзал Конякіна» та маршруті №24 «Вересневе Єршова» («Вересневе Яремчука Назарія») призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, суд констатує, що позивачем не надано доказів того, що маршрути загального користування №2 та №24 в місті Луцьк є єдиними на якому позивач надає послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Покликання ж позивача на те, що внаслідок реалізації оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради він зазнає значних фінансових втрат, суд визнає лише його оціночним судженням, з огляду на відсутність у заяві про забезпечення позову або долучених до неї документах відповідних обґрунтованих розрахунків.

Суд наголошує на тому, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що забезпечення позову шляхом заборони Виконавчому комітету Луцької міської ради укладати на час вирішення справи в суді договори з іншими перевізниками впливає на інтереси територіальної громади міста Луцька, тобто стосується необмеженого кола осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені відповідним заходом забезпечення позову.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 14 вересня 2023 року у справі №580/6477/22.

Крім того, приписами статті 1 Закону України "Про підприємництво" від 07 лютого 1991 року № 698-XII встановлено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Підприємницька діяльність здійснюється на власний ризик підприємця. Отже, підприємство приймає на себе будь-які наслідки підприємницької діяльності як позитивні так і негативні. Перекладання відповідальності за ведення власної діяльності та інших суб`єктів є недопустимим.

Суд уважає, що такі заходи забезпечення позову, як заборона Виконавчому комітету Луцької міської ради вчиняти певні дії, а саме: укладення з іншими перевізниками договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті №2 «Залізничний вокзал - Конякіна»; на маршруті №24 «Вересневе - Єршова» (змінено «Вересневе - Яремчука Назарія»), не є адекватними предмету позову, оскільки стосуються необмеженого кола осіб.

Також суд звертає увагу, при вчиненні дій з метою проведення відповідних аукціонних торгів, вжиття заходів забезпечення позову, які б перешкоджали таким діям суперечить частині шостій статті 151 КАС України, якою передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Вказана позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі №580/244/23.

Згідно з частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд висновує, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Ленад Груп» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Ленад Груп» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович