Справа № 340/9971/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 340/9971/23

адміністративне провадження № К/990/42359/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024

у справі № 340/9971/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 17.10.2023 № 380 про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 (в частині відсторонення начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження);

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 20.11.2023 № 9-дс про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 20.11.2023 №576-0 про припинення державної служби та звільнення з посади ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області;

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.10.2023 до дня поновлення на посаді (з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 1263, 54 грн).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 17.10.2023 № 380 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » (в частині відсторонення начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження). Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 20.11.2023 № 9-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 20.11.2023 № 576-0 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з 21.11.2023. Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.10.2023 по 27.05.2024 на загальну суму 200 902, 60 грн.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідачем 05.11.2024 через підсистему «Електронний суд» подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2, 3 статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Крім того, Верховним Судом установлено, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 вирішено здійснювати розгляд справи № 340/9971/23 у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, заявник має обов`язково аргументувати у касаційній скарзі наявність однієї або кількох обставин, перелік яких викладений у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте жодної обставини, визначеної пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у касаційній скарзі не зазначено.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, та не викладення відповідачем підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі № 340/9971/23 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко