Справа № 140/2879/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/2879/24 пров. № А/857/12387/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Волинської митниці,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року (суддя Дмитрук В.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №140/2879/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК-АГРО" до Волинської митниці,

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

встановив:

У березні 2024 року позивач ТОВ "ДОК-АГРО" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Волинської митниці, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 19 вересня 2023 року №UA205140/2023/000595/1 про коригування митної вартості товарів; 2) визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/006589 від 19.09.2023р. Волинської митниці; 3) стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 6056,00 грн..

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 19.09.2023 №UA205140/2023/000595/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №UА205140/2023/006589 від 19.09.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6056,00 гривень.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності, зокрема, згідно платіжного документа не має можливості ідентифікувати, за яку поставку була здійснена оплата, чи була оплата проведена у повному обсязі, та з огляду на різні числові значення у банківському платіжному документі б/н від 12.07.2023 року та Специфікації №10 від 05.07.2023 призводить до сумнівів щодо дійсної вартості товару, також неможливо достовірно встановити повноту декларування позивачем обов`язкової складової митної вартості товару - витрат на навантаження та розвантаження товару, що викликало у митного органу обґрунтований сумнів щодо заявленої митної вартості товару та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування інших методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України. З огляду на зазначене Волинською митницею було прийнято спірні рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення, які скаржник вважає такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень Митного кодексу та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, а тому є законними та обґрунтованими.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржене рішення суду від 18.04.2024 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ТОВ "ДОК-АГРО" з 11.11.2016 зареєстроване як юридична особа в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 57).

14.03.2023 між ТзОВ ДОК - АГРО (Україна) - Покупець та MUDANJIANG FENGDA CHEMICALS import and export Corporation (Китай) - Продавець укладено Контракт купівлі продажу №14/03/2023, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується купити і оплатити хімічні речовини, що надалі називається Товар (а.с. 35).

Найменування, кількість, якість, ціна, період поставки, базис поставки та Інші необхідні умови поставки обумовлюються Сторонами в Додатках/Специфікаціях/або Доповненнях, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Під партією Товару розуміється кількість Товару, вказана в відповідному Додатку/Специфікації /або Доповненнях до цього Контракту. Остаточна сума контракту, буде визначена за результатами поставки Товару Протягом терміну дії Контракту.

Умови оплати за товар було визначено наступним чином: за кожну відвантажену партію Товару Продавець виставляє на Покупця інвойс з розрахунком його вартості на основі ціни згідно Розділу 3 Контракту. Оплата за партію Товару проводиться Покупцем на умовах 100% передоплети. Після відвантаження товару. Продавець разом з Товаром передає наступний набір експортних документів: Оригінал підписаного Контракту/Специфікації, Інвойс, Пакувальний лист, Коносамент/Авіа-накладна, COA, MSDS, сертифікат походження, страховка. Всі податки, мита, збори і тому подібні витрати, які пов`язані з виконанням цього Контракту, які стягуються на території Покупця, сплачує Покупець, а ті з них, що стягуються на території Продавця, сплачує Продавець.

Надалі між сторонами було укладено Специфікацію №10 від 05.07.2023 щодо поставки товару - кокамідопропілбетаїн САВ-35, кокамідопропілбетаїн САВ-45, кокамід ДЕА CDEA 85% на умовах поставки: CIF (INCOTERMS 2020), Клайпеда, Литва загальною вартістю 18370,00 доларів США, умови оплати визначено - 100% передоплата (а.с. 37).

Продавцем було надіслано Покупцю проформу інвойс №FDF23198 від 05.07.2023 щодо здійснення оплати за товар в сумі 18 370,00 доларів США (а.с. 40).

На виконання умов Контракту, Специфікації та на підставі проформи інвойсу №FDF23198 від 05.07.2023 ТзОВ ДОК - АГРО було здійснено через АТ КРЕДОБАНК, що підтверджується відмітками банку, наступні платежі: 151121,80 доларів США відповідно до банківського повідомлення у формі swift від 12.07.2023 (в даному платежі також здійснено оплату товару за інший товар - SLES70, який визначений Специфікацією №9). В платіжному документі позивача вказано посилання на контракт купівлі - продажу №14/03/2023 від 14.03.2023 та специфікацію №10 від 05.07.2023 (а.с. 41).

Крім цього, на підтвердження вартості товару компанією MUDANJIANG FENGDA CHEMICALS import and export Corporation (Китай) було надіслано на адресу покупця прайс - лист від 01.07.2023, яким визначено, що сторонами зафіксовано ціну на: кокамідопропілбетаїн САВ-35 USD 750/MT, кокамідопропілбетаїн САВ-45 USD1010,00/МТ, кокамід ДЕА CDEA 85% - USD1335,00/MT.

Відповідно до пункту 3 контракту №14/03/2023 встановлено, що ціна товару, що поставляється за даним контрактом, погоджується на кожну партію товару окремо і відображається у відповідних доповненнях/специфікаціях або додатках до цього контракту. Загальна вартість контракту складається з сум усіх підписаних сторонами додатків/Специфікацій або доповнень. Валюта контракту долар США. Товар, що купується за даним контрактом, буде транспортований в Україну, для митного очищення і використання на території України.

ТОВ ДОК-АГРО подав до Волинської митниці електронну митну декларацію номер 23UA33U5 від 14.09.2023 на товар:

Товар 1. поверхнево - активні речовини: продукт кокамідо пропіл бетаїн CAB-35 (Cocamido propil Betaine CAB-35) до складу якого входить поверхнево - активна речовина з кокосової олії, склад: значення РН (1% водний розчин 25 гр.С) - 6,35, вільний амін - 0,1%, хлористий натрій - 5,12%, активна речовина - 29,92%, монохлороцтова кислота (ррм) менш.20, вільна кислота 0,3%, гліколева кислота 0,15% являє собою прозору рідину від безбарвного до світло-жовтого кольору, вага - 4000 кг, дата виробництва - 03.07.2023, кінцевий термін використання - 02.07.2025 партія №YS230703А. Продукт кокамідо пропіл бетаїн CAB-45 (Cocamido propyl Betaine CAB-45) до складу якого входить поверхнево-активна речовина з кокосової олії, склад: значення РН (5% водний розчин 25гр.С)-6,38, вільний амін-0,18%, хлористий натрій-6,1%, вміст твердих речовин-44,43%, монохлороцтова кислота (ррм) менш.20, активна речовина - 38,15%, являє собою прозору рідину від безбарвного до світло-жовтого кольору, вага нетто 2000 кг. Дата виробництва - 07.07.2023, Кінцевий термін використання - 06.07.2025 партія №YS230707D. Призначення: є звичайним інгредієнтом у багатьох рідких очищувальних засобах для шкіри також для виробництва догляду за волоссям та догляду за шкірою, у багатьох пральних продуктах, особливо підходить для вживання м`яких продуктів догляду для дітей. Не в аерозольній упаковці, не розфасований для роздрібної торгівлі. Торгівельна марка: нема даних, Виробник: MUDANJIANG FENGDA CHEMICALS IMPORT AND EXPORT CORPORATION, CN Упаковка 30 шт. пластикових бочок вагою 200 кг кожна.

Товар 2. «Продукт Кокамід ДЕА CDEA 85% (Cocamide DEA CDEA 85%), до складу якого входить суміш поверхнево-активної речовини неіоногенної природи (кокосової олії), склад: активна речовина - 85%, допоміжні компоненти: значення РН -10,26, амінне число (мгКОН/г) 26,04 вологість-0,09%, гліцерин - 8,62%, у вигляді в`язкої прозорої рідини світло-жовтого кольору, тип поверхнево-активних речовин-неіоногенні, вага нетто-10000 кг, Призначення: виконує роль емульгатора, загусника та піноутворювача, підсилює піноутворення та покращує якість самої піни, підвищує в`язкість кінцевого продукту. В основному використовується у виробництві миючих, косметичних та поліруючих засобах. Не в аерозольній упаковці, не розфасований для роздрібної торгівлі. Торгівельна марка: нема даних, Виробник: MUDANJIANG FENGDA CHEMICALS IMPORT AND EXPORT CORPORATION, CN. Дата виробництва - 12.07.2023, Кінцевий термін використання - 11.07.2025 партія №YS230712B, Упаковка 50 пластикових бочок вагою 200 кг кожна.

Код товару згідно УКТЗЕД (графа 33 МД) з рівнем митної вартості 5020,00 доларів СШA та код товару з рівнем митної вартості 13350,00 доларів СШA (а.с. 30).

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу подано також перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: митна декларація 23UA33U5 від 14.09.2023; контракт купівлі - продажу №14/03/2023 від 14.03.2023; специфікація №10 від 05.07.2023 до контракту купівлі-продажу №14/03/2023 від 14.03.2023; проформа-інвойс №FDF23198 від 05.07.2023; комерційний інвойс №FDF23198 від 17.07.2023; прайс-лист б/н від 01.07.2023; swift №242939 від 12.07.2023 на суму 151 121,80 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за Контрактом №14/03/2023 від 14.03.2023, специфікацією №10 від 05.07.2023); коносамент №2.07.2023; договір транспортного експедирування №10.01.2022/9310Д від 10.01.2023; рахунок №TG070923017 від 07.09.2023; довідка про транспортні витрати по доставці вантажу №12167 від 07.09.2023р.; договір - заявка перевезення вантажів №144-Д від 05.09.2023; довідка про транспортні витрати ФОП ОСОБА_1 №1 від 14.09.2023р; CMR №0907 від 07.09.2023; довідка ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ №11/250 від 15.09.2023.

Позивачем обрано перший (основний) метод визначення митної вартості, тобто за ціною товару.

19.09.2023 Декларанту митним органом направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: - виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські (платіжні) документи; транспортні (перевізні) документи (а.с. 32).

Декларант на вказане повідомлення відповідача надав додаткові пояснення та запитувані наявні документи, що подавались раніше, а саме: додаткові пояснення №19/09 від 19.09.2023р; swift №242939 від 12.07.2023 на суму 151121,80 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за Контрактом №14/03/2023 від 14.03.2023, специфікацією №10 від 05.07.2023) повторно; довідка ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ №11/250 від 15.09.2023 повторно (а.с. 33).

За результатами розгляду наданих декларантом документів уповноважений орган за результатами перевірки митної декларації прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2023 №UA205140/2023/000595/1 (а.с. 27).

Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, формулювання підпунктів а і b дозволяє стороні визначати вартість і цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар вартість ввезеного позивачем товару ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митну вартість товару 1 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні 1,06 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/52179 від 03.07.2023, товар №2 1,64 дол. США за МД №UA205140/2023/52606 від 03.07.2023.

Крім того, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.09.2023 №UA205140/2023/006589, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України (а.с. 29).

У зв`язку з цим спірний товар було випущено у вільний обіг згідно МД №23UA56U0 від 19.09.2023, з наданням гарантій, передбачених ст.55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із наведеним рішенням митного органу про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з положеннями статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.001625.

Колегія суддів враховує, що у розглядуваній справі підставою для прийняття оспорюваного рішення №UA205140/2023/000595/1 від 19.09.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/006589 стало те, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані декларантом документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності, а саме: відповідно банківського платіжного документу б/н від 12.07.2023 сума оплати за товар згідно контракту 14/03/2023 від 14.03.2023, специфікації 9 від 30.06.2023, 10 від 05.07.2023 становить 151121,80 дол.США, що не ідентифікується з партією товару, поданою до митного оформлення, специфікація 09 від 30.06.2023 не подана до митного оформлення; відповідно коносаменту №229298743 від 25.07.2023 порт завантаження товару NANSHA Китай, порт розвантаження KLAIPEDA, Литва. Надані рахунки про транспортно-експедиційне обслуговування №TG070923017 від 07.09.2023, довідки про перевезення №12167 від 07.09.2023, б/н від 01.09.2023, №1 від 14.09.2023 не містять інформації про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт в порту. Такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару; рахунок про надання транспортних витрат №12167 від 07.09.2023 містить інформацію щодо експедиторських витрат у сумі 2400 грн, однак вони не були включені до митної вартості. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імортованих товарів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в т.ч. надання послуг на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів; висновок державного підприємства Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків (ДП Держзовнішінформ) не містить повного аналізу та причин падіння цін заявленого товару. Експерт зробив лише аналіз товаросупровідних документів та заявленої вартості товару. Прайс-лист №б/н від 01.07.2023 містить цінову пропозицію на заявлений товар, що імпортується, тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом усіх додаткових документів, які б підтвердили заявлену митну вартість, про що повідомлено листом 19/2023 від 19.09.2023, заявлену митну вартість не визнано. Через неможливість застосування інших методів визначення митної вартості застосовано резервний метод. Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації, наявної в митного органу про вартість ідентичних товарів для застосування методу визначення митної вартості згідно положень статті 59 МК України, на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні товар №1 1,06 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/52179 від 03.07.2023, товар №2 1,64 дол. США за МД №UA205140/2023/52606 від 03.07.2023.

За вимогами частин першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 5 статті 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Досліджуючи перелік документів, який при митному оформленні, був наданий позивачем, судом встановлено наступні обставини, зокрема, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: митна декларація 23UA33U5 від 14.09.2023; контракт купівлі - продажу №14/03/2023 від 14.03.2023; специфікація №10 від 05.07.2023 до контракту купівлі-продажу №14/03/2023 від 14.03.2023; проформа-інвойс №FDF23198 від 05.07.2023; комерційний інвойс №FDF23198 від 17.07.2023; прайс-лист б/н від 01.07.2023; swift №242939 від 12.07.2023 на суму 151 121,80 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за Контрактом №14/03/2023 від 14.03.2023, специфікацією №10 від 05.07.2023); коносамент №2.07.2023; договір транспортного експедирування №10.01.2022/9310Д від 10.01.2023; рахунок №TG070923017 від 07.09.2023; довідка про транспортні витрати по доставці вантажу №12167 від 07.09.2023; договір - заявка перевезення вантажів №144-Д від 05.09.2023; довідка про транспортні витрати ФОП ОСОБА_1 №1 від 14.09.2023; CMR №0907 від 07.09.2023; довідка ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ №11/250 від 15.09.2023.

Отже, судом встановлено, до митного оформлення було надано документи, які повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості у них не мають протиріч або розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості товару за основним методом.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно вказав відносно виявлених митним органом розбіжностей, що контрактом від 14.03.2023 №14/03/2023 визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця. Відповідно до інвойсу №FDF23198 від 05.07.2023 вартість товару становить 18370,00 доларів США. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, ціну, строк оплати. Ціна товару в інвойсі №FDF23198 від 05.07.2023 відповідає фактурній вартості, зазначеній у графі 22 в МД 23UA33U5. Банківський платіжний документ swift №242939 від 12.07.2023 на суму 151121,80 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за Контрактом №14/03/2023 від 14.03.2023, специфікація №10 від 05.07.2023) свідчать про здійснення оплати за товар.

Суд правильно врахував, що лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з ч.2 ст.53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. У той же час наданий декларантом до митного оформлення пакет документів, які містять достатньо відомостей щодо ціни товару, що дозволяло заявити товар за першим методом митної вартості оцінюваного товару. При цьому, товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.

Як видно з специфікації №10 до контракту купівлі-продажу №14/03/2023 від 14.03.2023, умови поставки товару: CIF, Клайпеда, Литва (INCOTERMS).

Відповідно до цих правил, термін CIF вартість, страхування та фрахт означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають відвантаження товару, переходять із продавця на покупця.

У спірному рішенні митним органом зазначено, що рахунки про транспортно - експедиційне обслуговування №TG070923017 від 07.09.2023, довідки про перевезення №12167 від 07.09.2023, б/н від 01.09.2023, №1 від 01.09.2023 не містять інформації про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт в порту. Такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару. Рахунок про надання транспортних витрат №12167 від 07.09.2023 містить інформацію щодо експедиторських витрат у сумі 2400,00 грн, однак вони не були включені до митної вартості..

Так, 10.01.2022 між ТОВ ТАНІТ ГРУП (Експедитор) та ТзОВ ДОК АГРО (Клієнт) було укладено Договір транспортного експедирування №10.01.2022/9310Д відповідно до умов якого Експедитор взяв зобов`язання організовувати послуги, пов`язані з прийманням, накопиченням, сортуванням, складуванням, навантаженням, розвантаженням, зберіганням, перевезенням вантажів (п.п. 2.2.3. п.2.3. Договору).

У свою чергу Клієнт зобов`язувався оплачувати послуги Експедитора, а також відшкодовувати додаткові витрати, в тому числі, але не виключно витрати з демереджу, детеншну, понаднормового простою, зберігання, зважування, навантаження, розвантаження, які виникли у Експедитора при виконанні цього Договору, якщо такі витрати не виникли з вини Експедитора (п.п. 2.4.13. п. 2.4. Договору).

На підставі наведеного та в рамках виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором Експедитором було надано Клієнту рахунок TG070923017 від 07.09.2023 та Довідку про транспортні витрати по доставці вантажу №12167 від 07.09.2023 щодо наданих послуг за межами України з вантажно - розвантажувальних робіт у порту Клайпеда (Литва) за коносаментом №229298743 вантажу в контейнері ТЕМU2137889 складає: 37 533,48 грн, яка надалі декларантом була включена до митної вартості товару. Зокрема, була й включена вартість завантаження транспортного засобу: ВК05471С/BK5633XF.

А також експедиторська винагорода на суму 2400,00 грн була визначена за надання послуг на території Україна, як наслідок й не включалася до визначення митної вартості товару.

Крім цього, між ТОВ ДОК-АГРО та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір-заявка перевезення вантажів №144-Д від 05.09.2023. Перевізником було надано Довідку №1 від 14.09.2023 щодо вартості транспортних послуг з перевезення до кордону України та вже безпосередньо по самій території України.

У постанові від 31.05.2019 (справа №804/16553/14) Верховний Суд звернув увагу на те, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Тому окружний суд правильно вважав, що у рішенні відповідачем не обґрунтовано підстав для можливого заниження позивачем транспортних витрат та наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.

Щодо зауваження митного органу, що висновок державного підприємства Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків (ДП Держзовнішінформ) не містить повного аналізу та причин падіння цін заявленого товару. Експерт зробив лише аналіз товаросупровідних документів та заявленої вартості товару.

ТОВ ДОК - АГРО під час розмитнення товару було надано митному органу довідку Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків від 15.09.2023 за №11/250, в якій зазначено, що: Аналіз наявної інформації щодо ринкового рівня цін на аналогічну подібну продукцію, зокрема, на ринку Китаю, та відповіді компанії MUDANJIANG FENGDA CHEMICALS import and export Corporation (Китай) свідчить, що ціни на товар (кокамідопропілбетаїн САВ-35, кокамідопропілбетаїн САВ-45, кокамід ДЕА CDEA 85%), що постачається згідно з комерційним інвойсом №FDF23198 від 17.07.2023 до контракту купівлі - продажу №14/03/2023 від 14.03.2023 між компанією MUDANJIANG FENGDA CHEMICALS import and export Corporation (Китай) та ТзОВ ДОК - АГРО (Україна), відповідає цінам компанії-постачальника при поставках в Україну на умовах CIF, Klaipeda, Литва та може становити: кокамідопропілбетаїн САВ-35 -750,00 дол. США/МТ (метричну тонну), кокамідопропілбетаїн САВ-45 - 1010,00 дол. США/МТ, кокамід ДЕА CDEA 85% - 1335,00 дол.США/МТ.

Твердження митного органу, що експерт зробив лиш аналіз товаросупровідних документів до заявленої вартості товару не відповідає дійсності, так як з вказаної довідки видно, що інформація була отримана з мережі інтернет щодо цін на подібну продукцію із схожим хімічним складом на ринку Китаю. Як наслідок, відповідачу було надано довідку ДП Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків щодо належності та прийнятності ціни товару.

Що ж стосується зауважень митного органу про те, що прайс-лист товару б/н від 01.07.2023 містить цінову пропозицію для ТОВ ДОК-АГРО на товар, що імпортується, тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, то як правильно зазначив суд першої інстанції, що інформація з прайс-листів не є публічною офертою. Це надає можливість продавати товари за іншими цінами, ніж вказані в прайс-листі, у разі здорожчання чи здешевлення товару або досягнення сторонами інших домовленостей (наприклад, придбання великої партії товару, що відповідно може вплинути на вартість товару). В той же час, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа для широкого кола осіб, виданого саме експортером, поставить під сумнів достовірність визначеної митної вартості товару. У свою чергу відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданому до митного оформлення рахунку.

З тих підстав сам лише факт надання прайс-листа, виданого експортером не для загального кола покупців, на переконання суду, не може викликати сумнів у заявленій митній вартості імпортованого товару.

Як видно з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, декларанту митним органом було запропоновано надати в 10-денний термін такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленні спеціальними експертними організаціями; банківські (платіжні) документи; транспортні (перевізні) документи, а також відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів. Декларант не надав усіх додаткових документів, про що повідомив відповідача листом 19/2023 від 19.09.2023. З цього приводу суд зазначає, що декларантом було додатково надано відповідачу пояснення, що каталоги, прейскуранти виробника товару у нього відсутні.

Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Отже, вказані в оскаржуваному рішенні митного органу розбіжності жодним чином не впливають на митну вартість заявленого позивачем для митного оформлення товару і у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними.

Відтак, надані документи підтверджують цінові складові митної вартості, а тому відповідач протиправно здійснив коригування митної вартості товару за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні товар №1 1,06 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/52179 від 03.07.2023, товар №2 1,64 дол. США за МД №UA205140/2023/52606 від 03.07.2023.

Отже, доводи митного органу щодо ненадання позивачем митному органу повного переліку додаткових документів, відповідачем не було обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного товару. У той же час суд встановив, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та його числове значення.

Надані відповідачеві для здійснення митного оформлення документи надавали йому повне право під час митного оформлення товару застосовувати метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту), відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України.

Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції, зокрема у справах №804/16980/14, № 815/2013/15, про те, що основним методом визначення вартості митної продукції, яка ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод за ціною договору (вартість операцій).

Кожен наступний метод використовують лише у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.

За наведеного висновок відповідача, що сформований у рішенні про те, що надані документи мають розбіжності, є безпідставним, тому що у відповідача не було жодних передбачених законом підстав для визначення вартості імпортованого товару за резервним методом.

До того ж, у спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дату митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16), згідно з якими митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, враховуючи викладені вище обґрунтування, висновки суду першої інстанції, висловлені в оскаржувану рішенні даної справі є обґрунтовані та відповідають нормам матеріального права, яке було застосовано судом у прийнятому рішенні.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні в апеляційній скарзі Волинською митницею не доводиться те, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару згідно ІМ40ДЕ №23UA33U5

є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. Правильність визначення митної вартості позивачем відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Доводи апеляційної скарги відповідача таких висновків суду не спростовують.

Отже, на підставі з`ясованих у справі обставин суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, 19.09.2023 приймаючи рішення №UA205140/2023/000595/1 про коригування митної вартості товарів та похідну від неї картку відмови в митному оформленні (випуску) товару №UА205140/2023/006589, діяв не на підставі чинного законодавства.

Тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року в адміністративній справі №140/2879/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК-АГРО" до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль