Справа № 362/6179/24
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 362/6179/24
провадження № 2-а/362/49/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності й установив:

Суть спору. Процедура

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі також ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з вимогою скасувати постанову від 16 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі частини третьої статті 210 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Підставами позову є необґрунтованість і безпідставність оскаржуваної постанови, винесення останньої з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушення з огляду на це прав позивача. Так, позивач зазначив, що з 21 травня 1991 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто перебуває на військовому обліку по місту Києву; тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

28 червня 2024 року йому вручено повістку на 03 липня 2024 року.

03 липня 2024 року він прибув у визначений ТЦК час та місце, де його направили на проходження військово-лікарської комісії та вручили повістку на 09 липня 2024 року.

09 липня 2024 року йому вручено повістку на 15 липня 2024 року.

15 липня 2024 року через збій в системі (електронна черга) та велику кількість осіб, які також отримали повістку на цей день, йому вручено повістку на 06 серпня 2024 року.

06 серпня 2024 року йому вручено повістку на 09 серпня 2024 року.

09 серпня 2024 року йому вручено повістку на 12 серпня 2024 року.

12 серпня 2024 року у зв`язку з тимчасовим перебуванням за іншою адресою він подав заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо взяття на військовий облік військовозобов`язаних рядового, сержантського, старшинського складу запасу у зв`язку з тимчасовим проживанням за адресою: АДРЕСА_2 .

14 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 йому видана довідка військово-лікарської комісії (ВЛК) № 1/6917.

16 серпня 2024 року він звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про видачу військово-облікового документу. Цього ж дня начальником відділення обліку мобілізаційної роботи - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_2 був складений протокол № 583 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП.

Цього ж дня постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП.

Позивач стверджує, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто без його участі, без належного повідомлення про дату й час її розгляду.

Також позивач зазначає, що постанова не містить посилання на конкретний пункт (пункти) Порядку № 1487.

Крім того, позивач зазначає, що 27 травня 2024 року він отримав витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 2024, у якому зазначено, що він не перебуває в розшуку. Тобто, як стверджує позивач, він виконав вимоги чинного законодавства України щодо уточнення/оновлення своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг.

Також позивач стверджує, що вжив усіх належних заходів для оновлення своїх даних і постановки на військовий облік, проходження військово-лікарської комісії, подання заяви про взяття на військовий облік за тимчасовим місцем проживання

Позивач наполягає на відсутності доказів учинення ним адміністративного правопорушення, відсутності як об`єктивно, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а також стверджує про недоведеність відповідачем, що він (позивач) є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.

Ухвалою від 16 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 04 жовтня 2024 року суд за заявою ІНФОРМАЦІЯ_7 продовжив ІНФОРМАЦІЯ_5 і ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2024 року строк для подання відзиву на позов і витребуваних судом доказів та встановити новий строк для їх подання протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив на позов, у якому позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Зокрема, відповідач стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про дату й час розгляду справи, йому роз`яснено його права, він надав відповідні пояснення, будь-яких клопотань не заявляв, а тому будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допущено. Своєю чергою, у наданих позивачем відомостях з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не зазначено, в якому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки перебуває позивач, не зазначено статус військового обліку, вид військового обліку тощо. Відтак, позивач не перебуває та не перебував на обліку за місцем проживання та не має військово-облікового документу, а тому ним допущено порушення абзаців восьмого, десятого підпункту 2 пункту 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При цьому згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» уточнення військово-облікових даних тривало до 16 липня 2024 року, а позивач із заявою про взяття його на військовий облік звернувся 12 серпня 2024 року. Також цей відповідач наголосив на пропущенні без поважних причин строку звернення до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

Станом на день розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_9 відзиву на позов, заяв чи клопотань до суду не подав.

При цьому за змістом частини першої статті 269 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позов, що роз`яснено сторонам судом в ухвалі від 16 вересня 2024 року.

З цих підстав суд не бере до уваги відповідь на відзив, яка надійшла від позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Щодо строку звернення до адміністративного суду

Відповідно до частин першої, третьої статті 123 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовані статтею 286 КАС України, згідно з частиною другою якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Наведеній нормі процесуального закону кореспондують приписи статті 289 КУпАП.

При цьому частиною четвертою статті 123 КАС України визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ретельно проаналізувавши аргументи відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо пропущення позивачем без поважних причин строку звернення до адміністративного суду із позовом, що розглядається, суд виходить з такого.

Оскаржувана постанова винесена 16 серпня 2024 року.

23 серпня 2024 року, тобто в межах визначеного процесуальним законом строку звернення до адміністративного суду, позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом про її оскарження (справа № 362/5801/24).

Ухвалою від 04 вересня 2024 року у справі № 362/5801/24 суд повернув позовну заяву ОСОБА_3 з процесуальних підстав.

09 вересня 2024 року повторно позивач звернувся до суду із аналогічним позовом.

Ухвалою від 09 вересня 2024 року суд визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду; залишив без руху позовну заяву; надав строк у десять днів із дня отримання копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 16 вересня 2024 року суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновив цей строк.

Ухвалюючи рішення про поновлення строку звернення до адміністративного суду суду виходив з того, що позивач, вчасно звернувшись до суду з аналогічним позовом (справа № 362/5801/24), не допустив зволікання із повторним зверненням до суду після повернення його попередньо поданої позовної заяви ухвалою від 04 вересня 2024 року.

Зважаючи на викладене та приписи частин третьої, четвертої статті 123 КАС України, суд констатує відсутність підстав для висновку про передчасність викладеного в ухвалі про відкриття провадження у справі висновку суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та переходить до розгляду адміністративної справи по суті.

Встановлені судом фактичні обставини

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідно до довідки в.о. старости села Погреби та села Луб`янка від 14 серпня 2024 року № 158 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про взяття на військовий облік.

14 серпня 2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 видано довідку військово-лікарської комісії.

16 серпня 2024 року начальник відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майор ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення № 583 щодо ОСОБА_1 . За змістом цього протоколу «Гр. ОСОБА_1 не з`явився вчасно до Першого відділу Обухівського РТЦК для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікових документів, чим порушив Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 № 1487 та має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП».

У цьому ж протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено статтю 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 відбудеться о 14:15 16 серпня 2024 року в кабінеті № 6 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення «не оновив військово-обліковий документ у 2001 році, тому що не був повідомлений уповноваженим органом про необхідність. На виклик до ТЦК 03.07.2024р. з`явився, ВЛК пройшов». Вказані пояснення також містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Цього ж дня, тобто 16 серпня 2024 року, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковник ОСОБА_4 виніс постанову № 1390/1, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

У цій постанові так само зазначено, що ОСОБА_1 «не з`явився вчасно до Першого відділу Обухівського РТЦК для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікових документів, чим порушив Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 № 1487 та має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Копію цієї постанови позивач отримав у день її винесення.

Незгода позивача з указаною постановою та твердження останнього про порушення його прав цією постановою зумовили звернення до суду з позовом, що розглядається.

При цьому відповідачі не заперечували стверджуваних позивачем фактичних обставин, а саме те, що: 28 червня 2024 року йому вручено повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_12 на 03 липня 2024 року; 03 липня 2024 року він був направлений на проходження військово-лікарської комісії, йому вручено повістку на 09 липня 2024 року; 09 липня 2024 року йому вручено повістку на 15 липня 2024 року; 15 липня 2024 року йому вручено повістку на 06 серпня 2024 року; 06 серпня 2024 року йому вручено повістку на 09 серпня 2024 року; 09 серпня 2024 року йому вручено повістку на 12 серпня 2024 року; 12 серпня 2024 року він подав заяву щодо взяття на військовий облік; 14 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 йому видана довідка військово-лікарської комісії (ВЛК) № 1/6917; 16 серпня 2024 року він звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про видачу військово-облікового документу.

Нормативно правове регулювання і мотиви, з яких виходить суд

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом із цим, до 18 травня 2024 року Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.

Проте з 18 травня 2024 року в зазначеному Законі діє положення частини десятої статті 1, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції закону з 18 травня 2024 року) військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Також 19 травня 2024 набрав чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Тобто, з 18 травня 2024 року встановлено 60-денний строк, до 16 липня 2024 року включно, для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в особливий період із одночасним збільшенням санкцій за відповідні правопорушення.

Диспозицією частини першої статті 210 КУпАП встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Отже, зазначена норма є бланкетною та повинна розкриватись із посиланням на відповідне законодавче та/або підзаконне регулювання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено відповідальність вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Кабінет Міністрів України постановою від 30 грудня 2022 року № 1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 1487), за змістом пункту 1 якого він визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності, а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

За приписами статті 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 235 КУпАП керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями з розгляду від імені відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210-211 КУпАП (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з частиною першою статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом частини 1, 2 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тож, згідно з принципом презумпції невинуватості, який діє в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У Рішенні від 10 лютого 1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Висновки суду

Аргументи позивача щодо допущення з боку відповідачів порушення процедури розгляду спростовуються матеріалами справи. Зокрема, як вже зазначено, протокол про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2024 року № 583 містить письмові пояснення позивача та його власноручний підпис щодо роз`яснення статті 63 Конституції України, прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, та повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 відбудеться о 14:15 16 серпня 2024 року в кабінеті № 6 ІНФОРМАЦІЯ_7 . У силу статті 235 КУпАП справу розглянуто уповноваженою особою.

Факт перебування позивача на військовому обліку в м. Києві до його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 із відповідною заявою від 12 серпня 2024 року спростовується як його власними письмовими поясненнями до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2024 року № 583, так і наданими ним же відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 27 травня 2024 року, які не містять жодних даних щодо його перебування на військовому обліку.

Позивач, як військовозобов`язаний, є суб`єктом передбачених статтею 210, 210-1 КУпАП правопорушень, а протилежні твердження ОСОБА_1 є помилковими.

Водночас суд наголошує на тому, що за змістом частини першої статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як уже зазначено, відповідачами не надано заперечень викладеним у позові фактичним обставинам, стверджуваним позивачем, зокрема, щодо його виклику шляхом вручення повісток та його фактичного прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: 28 червня 2024 року на прибуття 03 липня 2024 року; 03 липня 2024 року на прибуття 09 липня 2024 року; 09 липня 2024 року на прибуття на 15 липня 2024 року; 15 липня 2024 року на прибуття на 06 серпня 2024 року; 06 серпня 2024 року на прибуття на 09 серпня 2024 року; 09 серпня 2024 року на прибуття на 12 серпня 2024 року тощо.

Тобто, за неспростованих відповідачами фактичних обставин наявні підстави для висновку про те, що в межах установленого частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції з 18 травня 2024 року) 60-денного строку, а саме 03 липня 2024 року, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 і розпочав процедуру виконання покладених на нього законом обов`язків шляхом отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії та її проходження, із наступним зверненням із заявою про взяття на військовий облік.

Також суд повторно зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 «не з`явився вчасно до Першого відділу Обухівського РТЦК для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікових документів, чим порушив Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 № 1487 та має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП». При цьому в постанові повністю продубльовано фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні оскаржувана постанова не містять посилання на конкретний припис Порядку № 1487, порушення вимог якого за висновком відповідачів допустив позивач.

З урахуванням наведеного суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення та винесена на його підставі оспорювана постанова є неконкретизованими, адже не містять посилання на конкретний припис Порядку № 1487, а відповідачі під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови не врахували (не надали належної оцінки) фактам прибуття позивача за викликом, починаючи з 03 липня 2024 року, та підставам тривалості процедури його постановки на військовий облік в установленому порядку, в тому числі в контексті тривалості проходження ним військово-лікарської комісії.

З огляду на викладене, оскаржувану постанову не можна визнати обґрунтованою.

Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково, вийти за межі заявлених позовних вимог, скасувати оскаржувану постанову та надіслати справу на новий розгляд.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Вийти за межі заявлених ним позовних вимог.

2. Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 серпня 2024 року № 1390/1, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП.

3. Надіслати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210 КУпАП на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя О.В. Попович