Справа № 466/8469/24
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8469/24
Провадження № 2-а/466/133/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Луців Шумської Н.Л.

учасники справи

секретар Попенко І.І.

представник позивача Сітарчук О.О.

представник відповідача Кузьмів Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

16.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №321 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП від 07.08.2024р. і закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою № 321 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 07 серпня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Постанова була мотивована тим, що 29.07.2024р. позивач відмовився від проходження медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абз.2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 39-1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає, що постанова № 321 по справі про адміністративне правопорушення є винесеною з грубим порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, всупереч вимогам законодавства України, які регулюють відносини в сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації, без всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, які потрібні для об`єктивного розгляду справи, виходячи із наступного.

Підставою накладення на позивача адміністративного стягнення було, на думку відповідача, повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Однак, ОСОБА_1 не вчиняв дій передбачених ч.2 ст. 210-1 КУпАП, він не порушував на момент складання Протоколу № 312 та Постанови № 321 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та його не було попередньо піддано адміністративному стягненню.

Зазначає, що ОСОБА_1 і не мав умислу на вчинення жодних протиправних дій та ухилення від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

У Протоколі № 321 представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відбудеться о 12 год. 50 хв. «07» серпня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет № 35.

07.08.2024р. адвокати адвокатського бюро «Олени Сітарчук» Марчук Н.А. та Витвицька О.Р., будучи належним чином уповноважені ОСОБА_1 на представництво та захист його інтересів, прибули у вказаний в Протоколі № 321 час в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою взяти участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Близько 12год. 20хв. 07.08.2024 року черговою особою представниць ОСОБА_1 було допущено до будівлі, натомість безпосередньо перед входом до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , були зупинені іншим черговим працівником. Після тривалого очікування та ж невідома особа повідомив, що розгляд справи не відбудеться, оскільки начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 перебуває на нараді, а тому розгляд переноситься. Згодом юрист ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила те ж саме, обидва працівники відмовились давати будь-яке підтвердження про перенесення розгляду справи, або ж документ із зазначеною датою та часом розгляду справи.

З метою одержати відомостей про дату та час розгляду справи представниками ОСОБА_1 було надіслано вимогу від 07.08.2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.08.2024 року представниця ОСОБА_1 адвокат Витвицька О.Р. знову прибула до ІНФОРМАЦІЯ_2 , цього ж дня близько 12:30 відбувся формальний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Одразу після розгляду 08.08.2024р. представник ОСОБА_1 адвокат Витвицька О.Р. одержала копію винесеної Постанови №321 датовану - 07.08.2024 р.

Таким чином, в день розгляду справи про адміністративне правопорушення представників позивача не було допущено до безпосереднього розгляду, однак наступного дня, після формального розгляду, уже була видана підписана попереднім днем Постанова №321. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було позбавлено позивача скористатись своїм, передбаченим ст.59 Конституції України правом на професійну правничу допомогу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, не з`ясовано жодних обставин правопорушення, не досліджено матеріалів справи, та й загалом не проведено розгляду справи як такого, оскільки Постанова № 321 винесена заднім числом.

Також зазначив по відсутність підтверджуючих документів повноважень стрільця - помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 на складення Протоколу №321.

Факт нібито вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується двома свідками.

При цьому жодних відомостей про адреси або, як вказано у самому Протоколі, про задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування вказаних осіб, їх повні імена не зазначено, що суперечить законодавчим вимогам.

Вважає оскаржувану постанову неправомірною і такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати Постанову № 321 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 КУпАП від 07.08.2024 р. та справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.08.2024 року адміністративний позов прийнято до розгляду та в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

26.09.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з викладеним в адміністративному позові та з покликанням на приписи Конституції України, норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зазначив, зокрема, про таке.

Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та даних, які містяться в обліковій картці військовозобов`язаного, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Балаклія). Позивач ОСОБА_1 станом на 17.09.2024 не оновив свої дані в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Балаклія) та не проходив ВЛК.

Під час уточнення військовооблікових даних, за допомогою ЄДРВ «Оберіг» було встановлено, що ОСОБА_1 останній раз уточняв облікові дані та проходив медичний огляд ВЛК 19.07.2012 з перепроходженням 19.07.2017, однак цього не зробив.

У зв`язку із цим йому запропоновано пройти медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився.

29.07.2024 стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 складено протокол №321 від 29.07.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.201-1 КУпАП, оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст.39-1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», додаток 2 до ПКМУ №1487, правопорушення вчинено в особливий період.

В протоколі про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_1 . При розгляді справи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи та визначені ст.ст.34,35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, та на підставі протоколу № 321 від 29.07.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №321 від 07.08.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Дана постанова 08.08.2024 вручена адвокату Витвицькій О.Р., яка представляє інтереси на підставі ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1

08.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі відповідно до вимог ст. 304 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Згідно даної постанови внесено виправлення до документів: протоколу про адміністративне правопорушення № 321 від 29.07.2024, складеного стрільцем-помічником гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 та у постанові по справі про адміністративне правопорушення № 321 від 07.08.2024, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , а саме змінити частинну з «2» на частину «3» статті 210-1 КУпАП, статтю 39 на статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанову скеровано на адресу ОСОБА_1 .

Зазначає, що згідно позовної заяви позивач оскаржує постанову №321 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 201-1 КУпАП, однак ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності передбачене ч. 3 ст. 201-1 КУпАП .

Постанова про виправлення помилки у процесуальному документі в судовому порядку не оскаржувалася ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити.

08.10.2024 року позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сітарчук О.О., подав суду відповідь на відзив, де зазначає, що про Постанову від 08.08.2024 про виправлення помилки у процесуальному документі стало відомо з відзиву. Копії цієї постанови позивач не отримував і не знав про неї, у нього не було можливості оскаржувати її у судовому порядку.

Відповідач, здійснюючи, як він вважає, виправлення помилки по суті повністю змінив правову кваліфікацію адміністративного правопорушення, тобто після розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем внесені зміни, якими позивача притягнено до відповідальності абсолютно за іншим складом адміністративного правопорушення.

Вважає такі дії відповідача неприпустимими і очевидно неправомірними, адже такі виправлення не можна кваліфікувати, як звичайну описку у слові, більше того, посилання на ст.304 КУпАП, як на підставу винесення постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, теж викликає запитання, адже ця стаття не уповноважує орган, який виніс постанову, змінювати правову кваліфікацію правопорушення після її винесення. Уповноваження на вчинення таких дій нівелює усю процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Адже у такому випадку немає потреби проводити розгляд справи, якщо відповідний орган має право на власний розсуд після винесення постанови притягнути особу до відповідальності за абсолютно інший склад правопорушення.

Вважає постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою фактично змінено правову кваліфікацію адміністративного правопорушення, тобто притягнуто позивача до відповідальності за інше правопорушення уже після розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови № 321 повністю неправомірною, а посилання на неї необґрунтованими, адже законодавство не передбачає таких повноважень у органу, що виніс постанову, та загалом не регламентує процедури для вчинення таких дій.

Звідси Постанова про виправлення помилки у процесуальному документі узагалі не заслуговує на увагу, як така, що винесена незаконно.

Таким чином, вважає оскаржувану Постанову № 321 неправомірною і такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а виправлення помилок у Протоколі № 321 та Постанові № 321 є неправомірними, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сітарчук О.О. позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_8 , представника відповідача Кузьмів Х.В., з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

29 липня 2024 року стрільцем помічником гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 був складений протокол №321 про адміністративне порушення у відповідності до якого ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, належним чином сповіщений про необхідність явки на 07.08.2024 року о 12.50год в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №35 для проходження військово-лікарської комісії, однак відмовився, таким чином своїми діями порушив вимоги ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст.39-1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», додаток 2 до ПКМУ №1487, вчинив в особливий період правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.(а.с.20)

07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №321, у якій вказано, що громадянин ОСОБА_1 , 08.07.2024 о 13.30год прибув ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із відсутністю військово-облікового документа та з метою уточнення облікових даних. Під час уточнення даних було встановлено, що ОСОБА_1 останній раз уточняв облікові дані та проходив медичний огляд ВЛК 19.07.2012 з перепроходженням 19.07.2017, однак цього не зробив. У зв`язку з цим останньому запропоновано пройти медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився. Таким чином своїми діями порушив абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий облік та військову службу», ч.3 ст.39-1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши в особливий період правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. До нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.(а.с.19).

08 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову про виправлення описки в протоколі про адміністративне правопорушення №321 від 29.07.2024 та у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №321 від 07.08.2024, згідно якої змінено частину з «2» на чистину «3» статті 210-1 КУпАП, статтю 39 на статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Приписами ч.1 ст.210-1 КУпАП ( в редакції на липень 2024 року) передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а частиною 3 цієї статті встановлена адміністративна відповідальність за в чинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

В протоколі про адміністративне правопорушення №321 від 29.07.2024 відносно ОСОБА_1 вказано про вчинення правопорушення в особливий період. В графі «дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності (за наявності)» зазначено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Доказів протилежного немає.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ч.2 ст.210-1 КУпАП було викладено в новій редакції.

Кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При розгляді справи за позовом ОСОБА_1 встановлено, що 08 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , керуючись ст.304 КУпАП, було винесено постанову про виправлення помилки в протоколі про адміністративне правопорушення №321 від 29.07.2024 та у постанові про накладення адміністративного стягнення №321 від 07.08.2024, якою змінено правову кваліфікації інкримінованого адміністративного правопорушення з частини «2» на частину «3» статті 210-1 КУпАП, а також змінено правове обґрунтування правопорушення з статті 39 на статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак, приписи статті 304 КУпАП передбачають, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Ці приписи не надають повноважень посадовій особі шляхом виправлення помилок змінювати суть постанови про адміністративне правопорушення, правову кваліфікацій дій особи та вносити будь-які зміни до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд при вирішенні позову вправі вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів особи. При вирішенні справи по суті суд вважає за необхідне надати оцінку постанові про виправлення помилки у процесуальному документі, вважає що ця постанова є неправомірною.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, постанова суперечить приписам Конституції України і КУпАП, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі суд зазначає, що системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, до яких не віднесено ст.210-1 КУпАП.

Розгляд таких справ ст.235 КУпАП відносить до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,9,72,76,77,79,229,242,243,245,246,286 КАС України, ст.ст.287,288, 289,293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №321 від 07.08.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП ( зі змінами, внесеними постановою №321 від 08.08.2024р. про виправлення помилки) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відмовити у задоволенні позову в частині вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2024р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська