Справа № 703/5307/24
Суддя: Прилуцький В. О.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/5307/24 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Сміла справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції Токарської Данути Броніславівни та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_2 та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що постановою інспектора патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 22 вересня 2024 року №3110022 його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким ТЗ. Свої дії інспекторка обгрунтувала тим, що ОСОБА_1 постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2019 року у справі № 550/1353/18 був позбавлений посвідчення водія та не отримував його повторно. Однак ОСОБА_1 не знав про існування такої постанови, участі у розгляді цієї справи не брав, повідомлення про її розгляд не отримував, посвідчення водія не здавав. Встановлений постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2019 у справі № 550/1353/18 тримісячний строк позбавлення права керування ОСОБА_1 минув, ще у 2019 році. При цьому, оскільки у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося, то необхідність в його повторному отриманні відсутня. Враховуючи викладене, винесену постанову вважає незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Враховуючи, що до суду не надійшло клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом), суд розглядає справу відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13 листопада 2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача Департамента патрульної поліції Дживри С.І. на позовну заяву. Зазначив, що як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3110022 від 22 вересня 2024 року було встановлено, що позивач керуючи ТЗ «Mercedes-Benz», д. н. з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування такими транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Дана постанова додана до позовної, де позивач не заперечує про факт позбавлення його права керування на 3 місяці. Проте особа повинна цікавитись станом розгляду справи відносно нього, оскільки відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого здійснюється в судовому порядку. Оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування строком на 3 місяці (до матеріалі справи долучено витяг з результатів пошуку позбавлених по «НАІС ДДАІ» МВС України), від був зобов`язаний звернутись в сервісний центр МВС для зняття з нього статусу позбавленого права керування. Про те цього не зробив, завідомо не поцікавившись станом розгляду справи відносно нього, а також не перездав іспит. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування ТЗ будучи позбавленим права керування за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а за ч.2 ст. 126 КУпАП, за керування ТЗ не маючи права керувати таким ТЗ, оскільки термін позбавлення вже пройшов, а позивач не перездав іспит, щоб отримати посвідчення водія. В незалежності від того, чи посвідчення вилучалось чи ні. У відповідності до рішення суду сервісний центр МВС вносить відомості в базу НАІС про факт позбавлення права керування, а знімає його після звернення особи з рішенням суду, яке набрало законної сили. Посвідчення водія може підтверджувати право керування водієм, лише після перездачі іспиту. Склад правопорушення наявний, по факту перевірки посвідчення водія працівниками поліції було встановлено, що позивач був позбавлений права керування ТЗ, та після того як термін позбавлення права керування пройшов, не перездав іспит та являється таким, що не має права керування ТЗ. Всі твердження позивача не знайшли свого підтвердження та в повній мірі спростовуються наявними по справі доказами, маючи на меті лише уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. На підставі вищевикладеного, просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Токарської Д.Б. від 22 вересня 2024 №3110022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови поліцейським було встановлено, що ОСОБА_1 22 вересня 2024 року о 21 год. 19 хв., дорога М30 167 км., керуючи ТЗ «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування такими транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2019 року у справі № 550/1353/18, яка набрала чинності 18 лютого 2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Відповідно до витягу з результатів пошуку позбавлених по «НАІС ДДАІ» МВС України, ОСОБА_1 був позбавлений права керування строком на 3 місяці з 18 лютого 2019 року по 18 травня 2019 року. Відомості про повернення ПВ відсутні.

Статтею 317-1 КУпАП передбачено, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченомустаттею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів справи слідує, що постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2019 року у справі № 550/1353/18, яка набрала чинності 18 лютого 2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

У данному випадку трьох місячний строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами слід обраховувати з 18 лютого 2019 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами з 18 лютого 2019 року по 18 травня 2019 року.

Порядок повернення посвідчення водія після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом визначено Постанови КМУ № 1086 від 17 грудня 2008 року з послідуючими змінами "Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія талона про проходження державного технічного огляду, і ліцензійної картки на транспортний засіб та його повернення".

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку, тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом та успішного складення в Державтоінспекції теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, після 18 травня 2019 року ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що у нього не було вилучено посвідчення водія, а він не виконав обов`язку негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції, є особою, яка не має права керування транспортним засобом, так як після винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом та після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом не склав теоретичний і практичний іспит для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка немає правакерування такимтранспортним засобом,з а що передбачена адміністративна відповідальність увиді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, інспектором патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2024 №3110022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Інші наведені у позовній заяві доводи не спростовують встановлених судом обставин та фактів, на підставі яких суд прийшов до висновку про правомірність постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь к процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

Керуючись ст. 139, 241-243, 246, 286 КАС України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції Токарська Данута Броніславівна та Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Прилуцький