Справа № 733/2236/24
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/36/24
Єдиний унікальний №733/2236/24
Рішення

Іменем України

26 листопада 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

за участю секретаря О.П. Щур,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Ічня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 25 вересня 2024 року інспектором Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області було винесено постанову серії ЕНА № 3131830 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п. 8.4 (в) ПДР України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнає, оскільки стверджує, що докази вчинення правопорушення відсутні. Зазначає, що відповідно до п. 33.3 Правил дорожнього руху «Заборонні знаки» знак забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів, проте дія вказаного знака не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Крім того, на всіх дорогах в`їзду у м. Прилуки розташовані дорожні знаки 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» із зображенням на даних знаках позначки «12т», а тому заїхати до м. Прилуки та не порушити вимоги даного знаку неможливо. Керований ним транспортний засіб рухався в напрямку елеватора, розташованого в м. Прилуки, вул. Кільцева (Дружби Народів), 46, що підтверджується товарно-транспортною накладною та роздруківкою системи GPS-моніторингу транспорту «ВІАЛОН».

Крім того, згідно інформації, наданої Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Чернігівській області, автомобільні мости на автодорозі загального користування державного значення Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, поблизу м. Прилуки, на сьогоднішній день в експлуатацію не введені, рух вантажного транспорту по вищевказаних штучних спорудах до введення їх в експлуатацію на даний час є неможливим, а тому він не міг потрапити до пункту призначення іншим маршрутом. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 26).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Опанасенко В.В. в судове засідання не з`яавився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача ОСОБА_1 . Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 23).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 22-25).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2024 року інспектором Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції було винесено постанову серії ЕНА № 3131830 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п. 8.4 (в) ПДР України та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 12).

Відповідно до копії наказу (розпорядження) № 35/к/тр від 20.01.2022 року та копії довідки ТОВ «АГРОКІМ» від 02.10.2024 року Вих. № 67, ОСОБА_1 з 24.01.2022 року прийнято на роботу в ТОВ «АГРОКІМ» водієм автотранспортних засобів машинно-тракторної станції відділення № 1 АК (а.с. 15,16).

Як видно з товарно-транспортної накладної № _3493 від 25.09.2024 року, вантажовідправник ТОВ «АГРОКІМ», автомобіль MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп SCHMITZ CARGOBULL д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , пункт розвантаження склад зерновий елеватор, розташований за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул. Кільцева, 46 (а.с. 14).

З роздруківки системи GPS-моніторингу транспорту «ВІАЛОН» видно, що вантажний автомобіль MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 в`їхав до м. Прилуки з боку с. Заїзд до місця призначення території елеватора за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Європейський Суд з прав людини в п.23, 25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Ч. 5 ст. 77 КАС України встановлено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, які затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п.п. «в» п. 8.4 ПДР, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно до п. 33.3 ПДР, «Заборонні знаки» знак забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Однак дія знака не поширюється: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейський під час зупинки ОСОБА_1 не представився.

Крім того, відповідно до відповіді на запит заступника начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Чернігівській області № 0106/640/14 від 22.03.2024 року, на даний час заїзд у місто Прилуки зі сторони с. Заїзд є єдино можливим для вантажних автомобілів, оскільки відповідно до наявного Договору № 20266 про закупівлю робіт за державні кошти від 11.09.2020 на ділянці км 138+100-км 140+000 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-07 Київ-Суми-Юнаківка (на Курськ) проводилась реконстррукція мостового переходу. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації та відсутністю відповідного фінансування, у 2022 році проведення робіт на даній ділянці призупинено, і як наслідок вказаний об`єкт, у тому числі й штучні споруди на ньому, в експлуатацію не введено. Рух вантажного транспорту по вищевказаним штучним спорудам до введення в експлуатацію на даний час є неможливим (а.с. 18).

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення та вина особи у його вчиненні, доводяться шляхом надання належних доказів.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення останнім Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух», оскільки заїзд у місто Прилуки зі сторони с. Заїзд на даний час є єдино можливим для вантажних автомобілів, в той час як відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, представником відповідача не надано на виконання ухвали суду від 10.10.2024 року витребувану копію постанови серії ЕНА № 3131830 від 25 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також відповідачем не надано відзиву на позов, а тому суд, враховуючи ч. 2 ст. 77 КАС України, прийшов до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3131830 від 25 вересня 2024 року слід скасувати та закрити провадження по даній адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України суд вважає стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 2,8,9,77,78,132,139,205,241-246,286,295 КАСУ, ст.ст. 7, 122, 245, 247, 251, 288, 293 КУпАП, ст. 19 Конституцією України, ЗУ «Про дорожній рух», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3131830 від 25 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 74, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8 корпус 30) протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце знаходження: просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне рішення складено 26 листопада 2024 року.

Суддя Т. В. Карапиш