Справа № 160/26237/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Керівника Жовтоводської окружної прокуратури в інтересах держави до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
Ухвалою судді від 02.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і може призвести до настання тяжких наслідків, зокрема, втрати цього майна.
Відповідач намагався з`ясувати підставу появи вказаного об`єкта (за яким подано позов) як ПРУ. Так, на запит нашої сторони Департамент цивільного захисту Дніпропетровської ОДА листом №2156/0/345-23 від 19.12.2023р. повідомив, що протирадіаційні укриття на території Вільногірської міської громади були поставлені на облік в період з 1958 по 1986 рік (за роки існування Радянського Союзу). Розпорядчі документи, відповідно до яких було поставлено на облік в департаменті відсутні (копія надана Позивачем, додатково не надається).
ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області у листі №49 01-5329/49 07 від 22.06.2023р. (копія надана Позивачем, додатково не надається) повідомило, що відповідно Протоколу наради під головуванням Прем`єр-міністра України, зареєстрованого 15.02.2023р. за №5068/0/1-23, тимчасово припинено на період воєнного стану підготовку та подання на розгляд ДСНС документів щодо зняття з обліку захисних споруд цивільного захисту. Отже, уповноважені державні органи підтверджують неможливість здійснення балансоутримувачем належних дій відносно спірного об`єкта ПРУ, дій які унормовані положеннями наказу МВС №579 та єдино можливі у даному випадку, а саме зняття з обліку ПРУ.
Задоволення вимог Прокуратури стосовно проведення державної реєстрації неіснуючого об`єкта (чи формально існуючого) не призведе до настання правомірних та корисних результатів, що реально забезпечать захист цивільного населення. Продовження ідеї формальної показовості у даному питанні та роботи «на папері», суперечить інтересам України та народу України, тим більш в умовах воєнного стану.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради пояснення на позовну заяву не надала, ухвала про відкриття провадження у справі отримана 15.10.2024р.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Рішенням Вільногірської міської ради №1012-43/VІ від 24.10.2012 «Про безоплатну передачу житлового фонду комунального майна Вільногірської міської ради на баланс Управління архітектури, капітального будівництва та житловокомунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області» надано згоду на безоплатну передачу житлового фонду комунального майна на баланс Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради (далі за текстом Управління) згідно з додатком 1.

Згідно п. 134 (інвентарний номер 21811) додатку 1 до рішення № 1012-43/VІ від 24.10.2012 до житлового фонду комунального майна передано житловий будинок АДРЕСА_1 (інвентарний номер 21811).

Пунктом 3 зазначеного рішення зобов`язано Управління та КП «Жилсервіс» забезпечити приймання-передачу житлового фонду комунального майна Вільногірської міської ради.

На виконання рішення Вільногірської міської ради №1012-43/VІ від 24.10.2012 складено акт приймання-передачі житлового фонду комунального майна з балансу КП «Жилсервіс» Вільногірської міської ради на баланс Управління житлового фонду комунального майна, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Вільногірської міської ради №206/0/7-13 від 30.05.2013.

У подальшому, рішенням Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області №126/017-19 від 10.04.2019 «Про створення фонду захисних споруд цивільного захисту в м. Вільногірську» на території міста Вільногірськ створено фонд захисних споруд цивільного захисту, до якого входять захисні споруди цивільного захисту протирадіаційні та найпростіші укриття, згідно з додатком.

Пунктом 2 вказаного рішення зобов`язано Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради забезпечити облік фонду захисних споруд цивільного захисту м. Вільногірська відповідно до вимог щодо забезпечення нумерації та здійснення паперового обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018.

Пунктом 3 цього рішення контроль роботи щодо виконання даного рішення покладено на Управління архітектури, капітального будівництва та житловокомунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а контроль на міського голову.

Згідно п. 15 додатку до рішення №126/017-19 від 10.04.2019 до переліку протирадіаційних укриттів цивільного захисту, які знаходяться на території міста Вільногірська, включено протирадіаційне укриття №13962, яке розташоване за адресою: бульвар Миру, 11 А, м. Вільногірськ, балансоутримувачем даної захисної споруди зазначено Управління архітектури, капітального будівництва та житловокомунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Відповідно до технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони), складеного 04.10.2012 КП «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська», протирадіаційне укриття з обліковим №13962 розташоване у підвальному приміщенні багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , який введено в експлуатацію у 1977 році. Форма власності комунальна, власником є територіальна громада в особі Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

За технічною складовою технічного паспорту на вказану захисну споруду встановлено, що вона належить до групи протирадіаційного укриття з коефіцієнтом захисту (Кз)=200, загальна площа становить 567,4 м.кв, загальний об`єм 1277 м. куб, кількість входів 2, місткість - 851 особа.

Вказані дані підтверджуються інформацією Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (лист № 4902- 6377/4907 від 27.07.2023), відповідно до якої ПРУ №13962 перебуває в електронному обліку захисних споруд Дніпропетровської області, а також інвентарною карткою обліку основних засобів №21811, відповідно до якої протирадіаційне укриття №13962 є частиною підвалу п`ятиповерхового 40-ка квартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , балансоутримувачем якого є Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради.

Відповідно до інформації Вільногірської міської ради (листи від 07.08.2023 №02-11-2134/0/2-23, від 09.04.2024 №02-11-1092/0/2-24) житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у 1977 році без наявних захисних споруд цивільного захисту, виключно з підвальними приміщеннями для забезпечення експлуатації будинкової інфраструктури, які не реконструювались та не переобладнувались.

На запити Жовтоводської окружної прокуратури щодо вжитих заходів до щодо приведення захисної споруди ПРУ №13962 у стан готовності, у тому числі в судовому порядку, відповідно до листів Вільногірської міської ради інформації про вжиття будь-яких заходів до оформлення таких документів та реєстрації права власності на захисну споруду цивільного захисту за адресою: АДРЕСА_1 - протирадіаційне укриття № 13962, не надано.

Позивач вказує, що використання вищевказаного нерухомого майна здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування протирадіаційним укриттям без державної реєстрації права власності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 Цивільного кодексу України та ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначеної цією Конституцією.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, ix посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, ч. 1 ст. 142 Конституції України та ч. 3 ст. 16 Закону України «IIpo місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною i фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме i нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних i обласних рад.

Частиною 1 статті 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо a6o через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що с в комунальній власності; встановлюють місцеві податки i збори відповідно до закону; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування, здійснюючи функції власника від імені Українського народу, повинні розпоряджатися майном виключно в інтересах Українського народу та з безумовним та цілковитим дотриманням вимог законодавства.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно a6o під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції i законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так i через сільські, селищні, міські ради та ix виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено статус місцевих рад, як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від ix імені та в ix інтересах функції i повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальних громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме i нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно i майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від ix відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Правові основи управління об`єктами державної власності визначає Закон України «IIpo управління об`єктами державної власності».

Згідно до ст.1 цього Закону управління об`єктами державної власності здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують всі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне aбo тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати ix в оренду, продавати i купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування i оренду.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Комунальна власність одна з трьох форм власності, поряд з державною та приватною. Також, поряд з державною власністю це одна з двох форм публічної власності. За своєю суттю комунальна власність є колективною. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад i передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади a6o відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів i відповідно до закону наділяється правом представлять інтереси територіальної громади i приймати від ii імені рішення.

Відповідно до п. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та ix посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією i законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією i законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. До відання виконавчих органів, зокрема селищних рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 1 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (п. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), Згідно з ч. 5 ст. 59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня ix офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно a6o тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Кодексу до захисних споруд цивільного захисту належать: сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Таким чином, захисні споруди є об`єктами нерухомого майна, речові права на які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону. Системний аналіз вказаних норм законодавства засвідчує, що органи місцевого самоврядування, відповідно до своїх повноважень, повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування i розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі щодо реєстрації права власності на об`єкти, що знаходяться в ix адміністративних межах.

Відповідно до ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, ix виникнення, перехід i припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). До об`єктів нерухомого майна Цивільним кодексом України віднесено житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (ст. ст. 331, 376 ЦК України).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Статтями 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень це офіційне визнання i підтвердження державою фактів набуття, зміни aбo припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав здійснюється на засадах обов`язковості державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та ix обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Особливість реалізації права комунальної власності полягає у тому, що управління майном, яке перебуває у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування.

Крім того, статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень» передбачено, що речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальних громадам в особі органів місцевого самоврядування, підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та ix обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без ix знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також ix окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також ix окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦК України, ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду. Згідно пунктів 6, 7, 44 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав aбo нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень», іншими законами України та цим Порядком.

Разом з тим, системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновків про те, що Вільногірська міська рада, яка уповноважена управляти комунальним майном, несе обов`язок щодо державної реєстрації в установленому порядку права власності територіальної громади та належного оформлення правовстановлюючих документів на об`єкти права власності територіальної громади.

Крім того, без реєстрації права комунальної власності орган місцевого самоврядування не може у повній мірі реалізовувати функції власника, у тому числі звертатись до суду в разі самовільного зайняття вказаного нерухомого майна чи вчинення інших протиправних дій, якими порушуються інтереси територіальної громади.

Окрім того, несвоєчасне проведення державної реєстрації речових прав може мати наслідком вибуття майна із власності територіальної громади, безпідставне заволодіння ним.

Таким чином, у даному випадку має місце протиправна бездіяльність Вільногірської міської ради, яка полягає у непроведенні реєстрації права власності на об`єкт комунальної власності Вільногірської територіальної громади.

Разом з цим, слід зазначити, що захисна споруда не може знаходитись у приватній власності мешканців багатоквартирного будинку, оскільки існує законодавча заборона на відчуження об`єктів, що мають загальнодержавне значення (ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна» та п.17 Декрету КМУ від 31.12.1992 №26-92).

Зокрема, відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства.

Загальнодержавне значення мають об`єкти, контроль за діяльністю яких з боку держави гарантує захист громадян від наслідків впливу неконтрольованого виготовлення, використання або реалізація небезпечної продукції, послуг або небезпечних виробництв, зокрема: захисні споруди цивільної оборони. Отже, законом визначена пряма норма про заборону приватизації захисних споруд цивільної оборони, до яких входять протирадіаційні укриття.

З огляду на встановлені судом обставини, суд доходить висновку про обґрунтованість заявленого позову та його задоволення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов позовом Керівника Жовтоводської окружної прокуратури в інтересах держави (52210, м. Жовті Води, вул. Б. Хмельницького, 21, код ) до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (51700, м. Вільногірськ, вул. ім. В.В. Варена, 15, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради (51700, м. Вільногірськ, вул. Ю.М. Устенка, 14, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (), яка полягає у непроведені реєстрації права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту (протирадіаційного укриття) № 13962, яка знаходиться за адресою: бульвар Миру, 11А, м. Вільногірськ в Кам`янському районі Дніпропетровської області.

Зобов`язати Вільногірську міську раду Дніпропетровської області () вчинити дії щодо реєстрації права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту (протирадіаційного укриття) № 13962, яка знаходиться за адресою: бульвар Миру, 11 А, м. Вільногірськ в Кам`янському районі Дніпропетровської області.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін