Справа № 240/3951/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3951/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

25 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду позовом до Військової частини НОМЕР_1 та до Військової частини НОМЕР_2 , у якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 та Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовоcлужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану» за період з 01.02.23 по 28.02.23 з розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.02.23 по день фактичної виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх оплати, затвердженими Постановою КМУ від 21.02.2011 №159;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 та Військову частину НОМЕР_1 повернути протиправно стягнутий з додаткової грошової винагороди військовий збір в розмірі 325 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатом розгляду справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року позов задоволено частково.

А саме, суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо утриманння військового збору з грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованого за період із 11.02.2023 по 14.02.2023, із 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023, та зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити військовий збір, утриманий з грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 11.02.2023 по 14.02.2023, із 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023.

У задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт послався на недотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що на його думку призвело до частково неправильного вирішення справи.

Враховуючи ст. 311 КАС України суд вирішив здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Позивач із лютого 2022 року (наказ №2 від 27.02.2022) по травень 2023 року (наказ №137 від 17.05.2023) проходив військову служб у Військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 42 від 11.02.2023 наказано: нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 з 11 лютого 2023 року відповідно до Бойового розпорядження угруповання сил і засобів оборони міста Київ № 1/485т/сд від 07.02.2023 року включити до складу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які залучаються до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України на території Донецької області: старшого солдата ОСОБА_2 , старшого оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_2 .

Наказом Командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) №71 від 01.03.2023 "Про виплату додаткової винагороди" наказано:

1. Відповідно до бойового розпорядження угрупування сил і засобів оборони міста Києва № 1/485т/сд від 07.02.2023 та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №42 від 11.02.2023 виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_2 додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у складі ТОУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСУВ «ХОРИТЦЯ» за лютий 2023 року відповідно додатку 1 до цього наказу.

2. Відповідно до бойового розпорядження угрупування сил і засобів оборони міста Києва № 1/ 485т/сд від 07.02.2023 року виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_2 за період безпосередньої участі у виконанні бойових завдань під час ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань батальйоном першого ешелону оборони додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за лютий 2023 року, відповідно додатку 2 до цього наказу.

У Додатку 1 до Наказу №71 від 01.03.2023 за порядковим номером 361 вказано: старший солдат ОСОБА_1 , з 18.02.2023 по 21.02.2023, із 23.02.2023 по 28.02.2023. Підстава: рапорт вх. №974 від 01.03.2023.

У Додатку 2 до Наказу №71 від 01.03.2023 за порядковим номером 342 вказано: старший солдат ОСОБА_1 , з 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023. Підстава: рапорт вх. №974 від 01.03.2023.

У рапорті від 01.03.2023 №974 за порядковим номером 12 вказано: старший солдат ОСОБА_1 :

- 30000 грн за періоди: з 11.02.2023 по 14.02.2023, із 18.02.2023 по 21.02.2023, із 23.02.2023 по 28.02.2023;

- 100000 грн за періоди: з 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023.

У п. 2 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) від 03.04.2023 №96 "Про виплату додаткової винагороди за березень 2023 року" (т. 1 а.с. 160-161) наказано виплатити особовому складу військової частини, за період виконання бойових завдань згідно з бойовими наказами додаткову винагороду в розмірі 30000 грн у розрахунку за лютий 2023 року пропорційно часу виконання бойових завдань, відповідно до додатку 2 до цього наказу.

У додатку №2 до Наказу від 03.04.2023 №96 за порядковим номером 402 зазначено: старший солдат ОСОБА_1 , період із 01.02.2023 по 10.02.2023.

Окрім того, у п. 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) від 01.05.2023 №120 "Про виплату додаткової винагороди за квітень 2023 року" вказано: виплатити особовому складу військової частини, за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиції військ держави - агресора, у період здійснення заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду у розмірі 100000 грн у розрахунку за лютий 2023 року пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до Додатку 4 до цього наказу.

За порядковим номером 110 Додатку 4 Наказу від 01.05.2023 №120 вказано: старший солдат ОСОБА_1 , період із 11.02.2023 по 14.02.2023.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає, що має право на додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за увесь період з 01.02.2023 по 28.02.2023 з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію сум військового збору за спірний період.

Відмовляючи в задоволенні частини вимог, суд першої інстанцій виходив з того, що в ході розгляду справи не встановлено протиправної бездіяльності відповідачів щодо невиплати позивачу з 01.02.2023 по 28.02.2023 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168.

Також, суд не віднайшов підстав для задоволення вимог позивача стосовно нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.02.23 по день фактичної виплати, оскільки вказана вимога є похідною від позовних вимог у задоволенні яких відмовлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак спірним питанням в межах даного апеляційного провадження є право позивача на додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за увесь період з 01.02.2023 по 28.02.2023 з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах.

Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває, зокрема на момент розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в України" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Пунктом 1 Постанови № 168, зокрема встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 (надалі, також - Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29), згідно з пунктом 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Вказане визначення також відображено у телеграмі Міністра оборони від 25.03.2022 № 248/1298.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішення Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29.

При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець складена за формою, наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 року № 248/1298.

Як встановлено судом першої інстанції та сторонами не оскаржується, відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2023 рік, йому нарахована винагорода, передбачена постановою № 168: у лютому 2023 року - 25000,00 грн, березні 2023 року - 24677,42 грн, квітні 2023 року - 39000 грн, травні 2023 року - 11612,90 грн.

Листом №502/15/795 Військова частина НОМЕР_3 повідомила, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 нарахована згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2023 №71 в сумі 25000,00 грн (за період з 15-17.12.2023, 22.02.2023 із розрахунку 100000 грн на місяць; за період з 18-21.02.2023, 23-28.02.2023 із розрахунку 30000 грн на місяць) та після відрахування військового збору, ІНФОРМАЦІЯ_5 21.03.2023 перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 24525,00 грн.

Позивачем не заперечується, що винагорода за періоди: 01.02.2023 по 10.02.2023, з 11.02.2023 по 14.02.2023, із 18.02.2023 по 21.02.2023, із 23.02.2021 по 28.02.2023 нарахована пропорційно, виходячи із 30000 грн, а винагорода за періоди: з 11.02.2023 по 14.02.2023, з 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023, нарахована та виплачена пропорційно виходячи із 100000 грн.

Однак, позивач вважає, що має право на додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за увесь період з 01.02.2023 по 28.02.2023 з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах.

Даючи оцінку доводам апелянта з приводу наявності підстав для виплати йому грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи містять довідку, видану Військовою частиною НОМЕР_2 від 10 травня 2023 року, відповідно до якої позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області, Бахмутський район, н.п. Міньківка у період із 11.02.2023 по 28.02.2023.

Водночас вищезазначена довідка не містить інформації саме про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у вказаний період, в той час як Постановою КМУ №168 передбачено саме таке формулювання.

Окрім того, поза увагою не може залишитися той факт, що довідка складена не за формою наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298, а тому не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень для військовослужбовця відрядженого для безпосередньої участі у бойових діях або заходах.

До того ж, у надій довідці чітко наголошено, що остання є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Натомість, підставою для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень військовослужбовцям, які були відряджені для безпосередньої участі у бойових діях або заходах за умовами постанови КМУ № 168 та Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 є наказ керівника органу військового управління про виплату додаткової винагороди виданого на підставі документів, чіткий перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29.

Суд першої інстанції доцільно звернув увагу на те, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

В матеріалах справи міститься копія рапорту командира взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2023 №974, у якому вказано: "Відповідно до вимог пункту 2 розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, прошу виплатити військовослужбовцям взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_2 додаткову винагороду за лютий 2023 року в таких розмірах: 100 000 гривень - пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань під час ведення бойових дій на лінії зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань батальйоном першого ешелону оборони, та 30 000 гривень - пропорційно безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у складі діючого угруповування (сил) Сил оборони держави, а саме: за порядковим номером 12 вказано: старший солдат ОСОБА_1 :

- 30000 грн за періоди: з 11.02.2023 по 14.02.2023, із 18.02.2023 по 21.02.2023, із 23.02.2023 по 28.02.2023;

- 100000 грн за періоди: з 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023.

Також. в матеріалах справи наявні копії:

- наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 11.02.2023 №42 у якому вказано: Нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 з 11 лютого 2023 року відповідно до Бойового розпорядження угруповання сил і засобів оборони міста Київ № 1/485т/сд від 07.02.2023 року включити до складу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які залучаються до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України на території Донецької області: старшого солдата ОСОБА_2 , старшого оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_2 ;

- наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02.2023 №53 у якому вказано: Групи військовослужбовців, які залучаються для виконання бойових завдань в зоні бойових дій, визначити та забезпечити сухим пайком (одна добо дача) наступних військовослужбовців: група № 1 (зведена), яка залучається з 07:00 22 лютого до 07:00 23 лютого 2023 року: старшого солдата ОСОБА_2 , старшого оператора З відділення взводу протитанкових керованих ракет.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази безпосередньої участі позивача саме у бойових діях на відповідних територіях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період із 01.02.2023 по 10.02.2023, із 18.02.2023 по 21.02.2023 та із 23.02.2023 по 28.02.2023.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про безпосередню участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо у період із 01.02.2023 по 10.02.2023, із 18.02.2023 по 21.02.2023 та із 23.02.2023 по 28.02.2023, які б були підставою для нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 з розрахунку 100000 грн пропорційно

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перебування позивача на території, яка відноситься до території бойових дій, а також віднесення підрозділу до певних роду військ, без наявності вказаних вище доказів про безпосередню участь позивача саме у бойових діях на відповідних територіях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, - не є безумовною підставою для нарахування позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, виходячи з розрахунку 100000 грн.

Відтак, суд першої інстанії дійшов обгрунтованого висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідачів щодо невиплати позивачу з 01.02.2023 по 28.02.2023 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168.

Стосовно доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 11.02.2023 року №42, то судова колегія відзначає, що зі змісту останнього вбачається факт включення старшого солдата ОСОБА_3 , старшого оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_2 , з 11 лютого 2023 року відповідно до Бойового розпорядження угруповання сил і засобів оборони міста Київ № 1/485т/сд від 07.02.2023 року до складу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСУВ «Хортиця», які залучаються до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України на території Донецької області.

Колегія суддів звертає увагу, що судом в межах розгляду цієї справи, не ставиться під сумнів участь позивача у бойових діях або інших заходах у спірний період.

До того ж, як було встановлено вище, позивачу грошова винагорода за періоди: з 11.02.2023 по 14.02.2023, з 15.02.2023 по 17.02.2023, із 22.02.2023 по 22.02.2023, нарахована та виплачена пропорційно виходячи із 100000 грн.

Наразі, в межах даної справи, не доведено право позивача на додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за увесь період з 01.02.2023 по 28.02.2023 з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.