Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 листопада 2024 року м. ПолтаваПровадження №ЗП/440/13/24
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від 21 листопада 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 подав до Полтавського окружного адміністративного суду заяву від 21 листопада 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншим компетентним суб`єктам вчиняти будь-які дії по призову на військову службу під час мобілізації на особливий період щодо ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Вказана заява про забезпечення позову подана у спосіб, визначений положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд перевіряє її на відповідність вимогам статті 152 вказаного Кодексу.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення /пункт 5 частини третьої статті 151 КАС України/.

Згідно з частинами першою та другою статті 152 вказаного Кодексу заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.

Матеріально-правові вимоги (предмет позову) визначені у статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частинами першою та другою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог та визначення предмета позову, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав процесуальним законодавством покладено на позивача та саме для цього законодавцем встановлено вимоги до заяви про забезпечення позову, що містяться в пункті 3 частини першої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що відсутність у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви зазначення предмету позову та визначення (конкретного) змісту позовних вимог унеможливлює розгляд заяви по суті та вирішення судом питання щодо наявності/відсутності підстав для забезпечення позову у спосіб, визначений заявником.

Оскільки у заяві від 21 листопада 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 чітко не визначено предмет позову та зміст позовних вимог, суд позбавлений можливості встановити чи обраний заявником захід забезпечення позову, а саме: заборона ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншим компетентним суб`єктам вчиняти будь-які дії по призову на військову службу під час мобілізації на особливий період щодо ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - дійсно буде стосуватися предмета позову у цій справі та чи буде він співмірним із заявленими позовними вимогами, тощо.

Отже, заява ОСОБА_1 від 21 листопада 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви подана без додержання вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною сьомою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 від 21 листопада 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 150-152, 154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 від 21 листопада 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк