Справа № 733/2352/24
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/38/24
Єдиний унікальний №733/2352/24
Рішення

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Ткаченко В.М. та

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Головного управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказав, що постановою серії ЕНА № 3290889 від 18 жовтня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. Відповідно до даної постанови 18 жовтня 2024 року о 13-58 год на дорозі Київ-Харків, Довжанський М03 306 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив постанову КМУ № 340, при цьому мав при собі посвідчення водія Turkmenistan ТМ1336212, у зв`язку з чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху. Із зазаченою вище постановою не згоден, вважає її протиправною та безпідставною, так як після зупинення пред`явив працівникам поліції посвідчення водія іншої країни, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. З урахуванням викладеного позивач просить скасувати вказану вище постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою судді від 05 листопада 2024 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 22).

19 листопада 2024 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з посиланням на те, що ОСОБА_1 має посвідку на постіне місце проживання в Україні від 10.07.2019 року, тому відповідно до постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 року повинен був по закінченню 60 днів від дати отримання посвідки обміняти посвідчення водія, оскільки посвідчення водія НОМЕР_1 , видане в Туркменістані, вважається недійсним.

Відзиву від Головного управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції до суду не надійшло.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити його із зазначених у ньому підстав.

Представники відповідачів Головного управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, при цьому представник останнього просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальойону Управління патрульної поліції Полтавській області Джакелі Е.В. 18 жовтня 2024 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3290889, якою накладено на ОСОБА_1 адміністратвине стягнення за порушення ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 3 400 грн (а.с. 14).

У даній постанові зазначено, що 18 жовтня 2024 року о 13-58 год на дорозі Київ-Харків, Довжанський М03 306 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив постанову КМУ № 340, при цьому мав при собі посвідчення водія Turkmenistan ТМ1336212, у зв`язку з чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також керував транспортним засобом в межах м. Решетилівка, рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Останній є громадянином Туркменістану, що підтверджується копією відповідного паспорту (а.с. 9), при цьому має посвідку на постійне проживання в Україні з 10.07.2019 року (а.с. 10).

ОСОБА_1 видане посвідчення водія Turkmenistan ТМ1336212 04.01.2020 року, яке дійсне до 04.01.2030 року (а.с. 12).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону передбачено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 ( далі-ПДР).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху; не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення) яке є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Пунктом 2 Положення визначено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Пунктом 30 цього ж Положення встановлено, що особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Посвідченням водія іноземної держави вважається також посвідчення водія з розпізнавальним знаком "SU" (СРСР), видане в республіках колишнього Союзу РСР. Зазначені особи під час керування транспортними засобами можуть мати національне посвідчення водія, видане в установленому цим Положенням порядку.

Особам, які тимчасово перебувають на території України, обмін їх посвідчень водія на національне посвідчення водія, а також видача їм національних посвідчень водія замість утраченого у зв`язку з крадіжкою, стихійним лихом, іншими непередбачуваними обставинами посвідчення водія іноземної держави не проводиться.

Посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів (за винятком випадків, визначених пунктом 32 цього Положення).

Таким чином, особа, яка має постійне місце проживання на території України, має право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні.

Як встановлено судом, позивач є громадянином Республіки Туркменістан та має відповідне посвідчення водія, видане у вказаній країні 04 січня 2020 року.

У той же час, 10.07.2019 року позивач в установленому законом порядку отримав дозвіл на постійне місце проживання в Україні, що підтверджується наданою посвідкою, отже з цього часу термін дії її водійського посвідчення, отриманого у Республіці Туркменістан, тривав протягом 60 днів, після чого підлягав обміну.

Тобто, з 11.09.2019 року вказане вище водійське посвідчення ОСОБА_1 є недійсним на території України.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги п. 30 Постанови КМУ №340, а саме в період 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні не здійснив заміни посвідчення водія національного зразка.

Отже, на час складення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 3290889, поліцейський 2 взводу 3 роти 1 батальойону Управління патрульної поліції Полтавській області ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Посилання позивача на Віденську конвенцію 1968 року, яка на його думку дає право на керування ним транспортним засобом з посвідченням водія іншої держави, у даному випадку, суд відхиляє, оскільки вона регулюється в Україні відповідним Положенням, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340, де чітко зазначено, що водії, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, при цьому ОСОБА_1 не можна вважати таким, що тимчасово перебуває на території України, оскільки отримав посвідку на постіне місце проживання в України, а тому на нього поширюються норми вказаного вище Положення.

Відповідно до вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громаднянства» від 22.09.2011 № 3773-VІ, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, зокрема, за порушення ним ч. 2 ст. 126 КУпАП, так як останній керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3290889 від 18.10.2024 відсутні, у зв`язку з чим адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 77, 242, 243, 244, 245, 246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Головного управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце розташування: вул. Кременчуцька, 2-В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місце розташування: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, .

Повне судове рішення складено 26 листопада 2024 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик