Справа № 725/7394/24
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/7394/24
Номер провадження 2-а/725/69/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Рогатинович А.Д..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (с.Маршинці Чернівецький район Чернівецька область), в інтересах якого діє адвокат Мар`ян Іван Степанович (вул.Сіді-Таль,2/2 м.Чернівці, а/с43) до Чернівецької митниці Державної митної служби України (м.Чернівці, вул. Руська, 248 М) про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року адвокат Мар`ян І.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 03.07.2024 Чернівецькою митницею винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст.471 ч.2 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30% вартості товарів, що переміщувалися через митний кордон України, а саме 233 004грн., вилучені товари повернуто ОСОБА_1 , однак стягнуто з нього витрати за їх зберігання у розмірі 4163грн. 14коп.

Однак із вказаною постановою його довіритель не погоджується, вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки у ході винесення оскаржуваної постанови, посадовими особами Чернівецьої митниці допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема митним органом було притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне і те ж порушення двічі, що грубо порушує його права, визначені ст.61 Конституції України.

Крім того, висновок експерта про оцінку вартості товару, який був взятий до уваги митницею під час вираховування суми стягнення є недопустимим доказом, так як не містить підпису експерта, а також відсутні відомості чи попереджений він про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку.

Звертав увагу суду на те, що оціночна вартість вилученого майна, яка визначена експертом, суттєво відрізняється від його вартості, яка зазначена у документах про придбання товару. Ввважає, що експерт є зацікавленою особою, так як працює у Держмитслужбі.

Більше того, у матеріалах справи про ПМП відсутні пояснення свідків, які перебували у транспортному засобі, а також фотосвілини виявленого товару, тобто немає жодного доказу на підтвердження виявлення працівниками митниці товару у спосіб, який зазначений у протоколі.

У зв?язку із цим, просив позов задовольнити: скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці Майтапова Є. від 03.07.2024 у справі про порушення митних правил за №0492/40800/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України та провадження у справі закрити.

22.08.2024 від представника Чернівецької митниці Державної митної служби України до суду надійшов відзив на позовну заяву, де він просив у задоволенні позову відмовити.

Вказував, що у ході розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил було здобуто достатньо доказів на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України.

Вважає, що висновок експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитсужби від 05.06.2024 є належним доказом щодо визначення вартості товару, який був предметом порушення митних правил (електровелосипеди), оскільки експертиза проведена у відповідності до вимог ст.515 МК України. При цьому позивачем не було заявлено клопотання про проведення незалежної експертизи за свій рахунок та не надано належних та допустимих доказів щодо вартості товару.

Що ж стосується доводів позивача щодо його подвійного притягнення до адміністративної відповідальності за одне і те ж порушення, то вказане не відповідає дійсності. Так, по факту ввезення 03.05.2024 ОСОБА_1 товарів на митну територію без відповідного декларування було запроваджено справу №0492/40800/24. У межах даної справи ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України на підставі постанови від 03.05.2024. Іншої постанови по даній справі не існує.

Просив у задоволені позову відмовити.

Розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи.

21.11.2024 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Мар`яна І.С. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його довірителя.

Представник відповідача також надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив у задоволені позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши письмові докази у справі, в тому числі матеріали адміністративної справи за №0492/40800/20 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України, суд приходить до наступного висновку:

Так, судом встановлено, що 03.05.2024 головним державним інспектор оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької області Фонарем Р.Я. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ст.471 ч.2 МК України (а.с.40-43).

Як вбачається із протоколу, 03.05.2024 о 18:27год. у зону митного контролю на територію п/п «Дяківці-Раковець» митного поста «Дяківці» Чернівецької митниці в`їхав тарансорний засіб марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , з причепом марки «ПРАГМАТЕК», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Вказаний громадян до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору» та надав митну декларацію, де зазначив щодо переміщення ним особистих речей та валютних цінностей.

Втім, при проведенні митного оформлення, митницею було виявлено не задекларований, не заявлений до митного контролю, без ознак приховування товар "велосипеди електричні " країна виробник Італійська Республіка у кількості 10 штук.

Громадяни, які слідували разом з ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявлені товари своєю власністю не визнали.

У зв`язку із цим, постановою у справі про порушення митних правил від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 відсотків вартості товару, що становить 233004,00 гривень, а також витрати за зберігання товарів у розмірі 4163,14 гривень. Вилучений товар повернуто ОСОБА_1 (а.с.72-67).

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною ч.2 ст.471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті) (валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Оцінивши фактичні обставини справи та досліджені вище письмові докази, суд вважає, що ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, виходячи з наступного:

Згідно вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Декларантом є особа, яка досягла 16-річного віку та яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (ч.8 ст.4, ч.4 ст.265 МК України).

Згідно зі ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Поряд із цим, п.п.5 ч.8 ст.257 Митного Кодексу передбачено, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар , найменування країни походження товарів (за наявності); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

Положеннями ч.4 ст.266 Митного кодексу України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 особисто надав до митного контролю митну декларацію, яку заповнив на власний розсуд, де у п.4 вказав про наявність у нього валютних цінностей та особистих речей (а.с.51).

Проте, як встановлено судом, під час здійснення митного контролю, а саме огляду транспортного засобу, було виявлено не задекларований, не заявлений до митного контролю, без ознак приховування товар - велосипеди електричні у кількості 10 штук.

Вказаний товар відповідно до ст.370 МК України не відноситься до особистих речей.

Особи, які перебували разом із ОСОБА_1 у транспортному засобі марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 виявлений товар (велосипеди електричні) не визнали своєю власністю.

Так, п.37 ч.1 ст.4 МК України визначено, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Згідно вимог ст.191 та ч.2 ст.460 МК України, на перевізника покладається обов`язок перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування, і лише, саме за невиконання зазначених дії може наставати відповідальність.

Вказане також підтверджується ст.8 Конвенції «Про договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом».

Таким чином, з наведеного вище слідує, що саме перевізник несе відповідальність за перевезений ним товар, тобто у даному випадку ОСОБА_1 .

Отже, суд вважає вірною кваліфікацію дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України, оскільки під час розгляду справи судом з достовірністю встановлено, що він не задекларував перевезений ним товар.

Також суд вважає належним та допустимим доказом висновк експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0342 від 05.06.2024, яким визначено вартість товару, який був предметом порушення митних правил (а.с.74-77).

Нормами МК України регламентується порядок провадження у справах про порушення митних правил. Згідно частини другої статі 508 МК України до процесуальних дій, передбачених МК України віднесено експертизу.

Відповідно до ч.1 ст.515 МК України експертиза призначається , якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Частиною другою ст.515 МК України передбачено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно з частиною першою ст.516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми закону, особа, щодо якої порушено справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи із врахуванням наявних у неї доказів щодо вартості товару.Втім, таке клопотання ОСОБА_1 та його передставником заявлено не було.

Враховуючи те, що експертиза у справі про порушення митних правил не є судовою експертизою, то у відповідності до вимог ст.502 МК України, не передбачено попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта або відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.384, 385 КК України, так як у даних випадках кримінальна відповідальність передбачена лише під час провадження дізнання, досудового слідства або розгляду справи в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.31 МК України, митна справа здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на системах, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Згідно ч.3 ст.31-1МК України, Рішення та інші документи, передбачені цим Кодексом, які створюються митними органами під час реалізації повноважень, можуть видаватися у вигляді електронних документів відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

У випадках, встановлених законодавством з питань митної справи, електронні документи перетворюються у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту людиною, у форматі, що унеможливлює у подальшому внесення змін до них. Рішення та інші документи, що надаються митними органами в електронній формі у випадках, передбачених цим Кодексом, підлягають засвідченню уповноваженою посадовою особою митного органу шляхом накладення кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису уповноваженої особи, відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

У даному випадку висновок №-0342 надісланий до Чернівецької митниці через систему електронного документообігу «АСКОД», листом Держмитслужби від 06.06.2024 №7.17-2/33-01/7/2978 та підписаний електронним підписом експерта, відповідно до положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а отже є належним доказом у справі.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи ОСОБА_1 щодо його подвійного притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України за одне і теж порушення у справі №0492/40800/24.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Першотравневого районного суду м.Чернівці із позовом до Чернівецької митниці, де просив скасувати постанову від 26.06.2024 у справі про порушення митних правил №0492/40800/24 (справа 725/6327/24).

Рішенням суду від 28.10.2024 у задоволенні позову відмовлено. При цьому судом встановлено, що по факту ввезення 03.05.2024 ОСОБА_1 товарів на митну територію без відповідного декларування було запроваджено справу №0492/40800/24. У межах даної справи ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України лише постановою Чернівецької митниці від 03.07.2024. Постанови Чернівецької митниці у даній справі від 28.10.2024 не існує.

Вказане рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини не потребують доказування.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, у порядку та спосіб визначений МК України, КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Всі інші обставини, на які посилається позивач та його представник, як на підставу для скасування постанови, є формальними, незначними та не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Враховуючи те, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивачем та його представником, у свою чергу, не спростовано належними доказами обставин викладених в оскаржуваній постанові, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.8, 9, 122,126,132,133, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич