Справа № 580/6556/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року справа № 580/6556/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Поліщук О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2024 №349 яким паропровідника-кочегара лазні взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідальність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмовившись виконувати бойове завдання у складі зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України за станом здоров`я, протиправно притягнутий до відповідальності.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким в ході проведення службової перевірки встановлено, що солдат ОСОБА_1 відмовився від виконання бойових (спеціальних) завдань в складі зведеної стрілецької бригади Повітряних сил ЗС України за станом здоров`я, хоча згідно довідки ВЛК ОСОБА_1 є здоровим та придатним до проходження військової служби за контрактом. Наголошено, зведена стрілецька бригада Повітряних Сил ЗС України не відноситься до підрозділу сил спеціального призначення, до десантно-штурмових військ чи до морської піхоти, виходячи з чого ОСОБА_1 приданий до військової служби в складі даної бригади, а його відмова від подальшого проходження військової служби за станом здоров`я є безпідставною в наслідок чого і спірний наказ є правомірним.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №92 від 30.03.2024 року на підставі розпорядження начальника штабу - заступника командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 27.12.2023 №193/104/2кц/1031/пс/дск від 29.03.2024 ОСОБА_1 було відправлено до м. Кам`янка-Бузька Львівської обл. з метою заміни особового складу зведеної стрілецької бригади ПС ЗСУ з 31 березня 2024 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №95 від 02.04.2024 ОСОБА_1 повернувся до військової частини НОМЕР_1 - 02.04.2024 року.

Командиром роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшим майстром-сержантом ОСОБА_2 після з`ясування обставин повернення ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 зі складу зведеної стрілецької бригади ПС ЗСУ з`ясовано, що ОСОБА_3 відмовився виконувати бойові (спеціальні) завдання у складі Зведеної Стрілецької Бригади ПС ЗСУ за станом здоров`я в наслідок чого просив провести службове розслідування.

Як вбачається з доповідної записки від 24.05.2024 №35/5763, в ході проведення службової перевірки було встановлено, що солдат ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом на підставі наказу начальника НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2023 року № 53-РС. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2023 року №302 зарахований у списки частини. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2023 року № 77-РС призначений на посаду водія-заправника автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2024 року № 28-РС призначений на посаду паропровідника-кочегара лазні взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

30 березня 2024 року солдат ОСОБА_1 був відряджений для виконання бойових (спеціальних) завдань до складу зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України. 02 квітня 2024 року солдат ОСОБА_1 повернувся із зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України до військової частини НОМЕР_1 . Причиною його повернення стала відмова солдата ОСОБА_1 виконувати завдання у складі зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України за станом здоров`я.

У своєму поясненні паропровідник-кочегар лазні взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 зазначив, що при проходженні ВЛК на військову службу за контрактом у липні 2023 року був визнаний придатним до військової служби, так як документи які він надав медичним працівникам під час проходження ВЛК стосовно травми яку він отримав у 2003 році на його думку були проігноровані.

Під час проходження ВЛК для направлення його до зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України медичною комісією був визнаний обмежено придатним до військової служби. За результатами медичного огляду у м. Стрий був повернутий до військової частини НОМЕР_1 та згодом направлений на стаціонарне лікування до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до медичної характеристики солдата ОСОБА_1 від 13.05.2024р. за період служби у військовій частині НОМЕР_1 зазначений військовослужбовець до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 не звертався.

У матеріалах особової справи солдата ОСОБА_1 наявна Довідка №15/5 військово-лікарської комісії від 20 липня 2023 року зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.08.2023 року №4/261 яку він надав при прийнятті на військову службу за контрактом. Відповідно до даної довідки солдат ОСОБА_1 20.07.2023 року пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією у КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради та визнаний придатним для проходження військової служби за контрактом. Окрім того, в матеріалах особової справи є картка обстеження та медичного огляду кандидата на військову службу за контрактом ОСОБА_1 , в якій також зазначено, що за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 є здоровим та придатним до проходження військової служби за контрактом, а зазначений військовослужбовець своїм підписом підтвердив, що надав інформацію щодо стану свого здоров`я в повному обсязі.

Стаціонарне (амбулаторне) лікування, консультації, проходження ВЛК:

28.02.2024 року був направлений до КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією, за результатами якого отримав висновок (довідка №111/3/315 від 24.02.2024 року): На підставі статті 756 графи II розкладу хвороб, графи ТДВ Обмежено придатний до військової служби.

З 15.04.2024 року по 23.04.2024 року (військова частина НОМЕР_3 АДРЕСА_3 ) стаціонарне лікування, діагноз: Віддалені наслідки тяжкої черепно-мозкової травми (2003 рік), перелому склепіння черепа, забою головного мозку, у вигляді розсіяної дрібно вогнищевої симптоматики, цефалгічного, астено-вегетативного синдрому.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради №357/1/371 від 22.05.2024 року солдат ОСОБА_1 відповідно до висновку: Придатний до військової служби за контрактом. Не придатний до служби у підрозділах спеціального призначення, в десантно-штурмових військах, морській піхоті. Державній прикордонній службі України, частинах та підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, до участі в міжнародних миротворчих операціях.

Начальник медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант медичної служби ОСОБА_4 , у своєму поясненні зазначив, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 за період служби до відрядження у зведену стрілецьку бригаду ПС ЗС України міста Стрий до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 не звертався та під час проходження медичного огляду по вибуттю із частини скарг на стан здоров`я не висловлював.

У своєму пояснені командир роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший майстер-сержант ОСОБА_5 зазначив, що під час відбору кандидата до зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України у солдата ОСОБА_1 скарг на стан здоров`я не було та не було пройдено BЛK. Після проходження ВЛК солдата ОСОБА_1 було направлено до Зведеної Стрілецької Бригади Повітряних Сил ЗС України з якої його повернуто назад до військової частини НОМЕР_1 в зв`язку зі станом здоров`я.

З врахуванням усієї отриманої під час проведення службової перевірки інформації, встановлено, що паропровідник-кочегар лазні взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , будучи відрядженим для виконання бойових (спеціальних) завдань до складу зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України, виявив небажання виконувати бойові (спеціальні) завдання посилаючись на поганий стан здоров`я.

Під час проходження ВЛК на військову службу за контрактом у липні 2023 року солдат ОСОБА_1 умисно приховав документи пов`язані з отриманням травми у 2003 році та був визнаний придатним до військової служби за контрактом згідно до наказу МО України № 402 від 14.08.2008 року без обмежень (Довідка №15/5 військово-лікарської комісії від 20 липня 2023 року зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.08.2023 року №4/261).

За час проходження військової служби у роті матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 не повідомляв командування підрозділу про погіршення стану його здоров`я до моменту відбору та направлення його до складу зведеної стрілецької бригади ПС ЗС України, а тому повернення солдата ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 зі складу зведеної стрілецької бригади ПС ЗС України сталося в результаті порушення солдатом ОСОБА_1 положень наступних нормативно-правових актів статті 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, статті 1, 4 Дисциплінарного Статуту ЗС України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №349 від 30.05.2024 року на підставі матеріалів службового розслідування в наслідок відмови солдата ОСОБА_1 від виконання бойових (спеціальних) завдань у складі зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил ЗС України накладено дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідальність.

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зважає на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

В подальшому, відповідними указами Президента України, які затверджено відповідними законами, дію режиму воєнного стану було продовжено, який діє і по теперішній час в Україні.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у вкладках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

За приписами Закону України «Про оборону України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру, зокрема, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Враховуючи зазначене Військова частина НОМЕР_1 забезпечує стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, захист суверенітету, територіальної цілісності, недоторканності та оборону України.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551- XIV від 24.03.1999, затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказ Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV ( далі Статут).

Згідно зі статтею 6 Статуту внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). (стаття 12 Статуту).

Згідно зі статтею 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат зокрема зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням.(стаття 127, 128 Статуту).

Отже, аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими статтею 48 Дисциплінарного статуту. При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником) і дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

З наведеного слідує, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Суд вважає, що матеріалами службового розслідування підтверджено факт відмови солдата ОСОБА_1 від виконання бойових (спеціальних) завдань в складі зведеної стрілецької бригади Повітряних сил ЗС України за станом здоров`я, хоча згідно довідки ВЛК ОСОБА_1 є здоровим та придатним до проходження військової служби за контрактом. Також суд враховує, що зведена стрілецька бригада Повітряних Сил ЗС України не відноситься до підрозділу сил спеціального призначення, до десантно-штурмових військ чи до морської піхоти, виходячи з чого ОСОБА_1 приданий до військової служби в складі даної бригади, а його відмова від подальшого проходження військової служби за станом здоров`я є безпідставною в наслідок чого і спірний наказ є правомірним.

Таким чином, аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення за вчинення виявленого порушення, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Аналогічний висновок, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення викладений Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року (справа №813/3020/16 провадження 9901/22208/18).

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР