Справа № 140/9715/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/9715/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.08.2024 №15 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції чинній на дату подання заяви позивача про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.04.2024 він звернувся до відповідача з заявою про надання йому відстрочки під час мобілізації на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. На підтвердження обставин, викладених у заяві позивач подав завірені довідки та документи, що підтверджують здійснення ним постійного догляду за хворою бабусею, яка потребує постійного стороннього догляду. Однак, листом від 24.04.2024 №4711 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що для внесення змін у військово-обліковий документ по його заяві для надання відстрочки від призову необхідна його обов`язкова присутність в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 у справі №140/5323/24 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024 однак на адресу позивача надійшов супровідний лист від 31.08.2024 № 13195, згідно з яким повідомлялося, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 протокольним рішенням від 30.08.2024 № 15 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із зміною норм законодавства - Постанови 560.

Позивач вважає, що відповідач, розглядаючи заяву від 12.04.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, мав би дотримуватися та діяти у відповідності до положень законодавства, яке діяло саме на дату подання заяви від 12.04.2024, а отже, за відсутності зауважень до поданого пакету документів, що давали право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язаний був надати таку відстрочку.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 12.04.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки його бабуся ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду (а.с.12 (зворот).

До заяви позивачем додано: завірену довідку Управління соціального захисту населення від 04.10.2023 №502/4.17; копію висновку ЛКК №2383 від 06.09.2023; акт проведення обстеження сім`ї №76 від 13.09.2023; копію паспорта, свідоцтва про народження, військового квитка; довідку про склад сім`ї №148/3.47-БЛ/2-24; довідку Білинського старостинського округу від 29.03.2024; копії свідоцтв про народження та смерть членів сім`ї (а.с.14-26).

Листом від 24.02.2024 №4711 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що для внесення змін у військово-обліковий документ по його заяві та надання відстрочки від призову необхідна його обов`язкова присутність в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13 (зворот)).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 у справі №140/5323/24 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.04.2024. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024 року на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.10-12).

В подальшому, на адресу позивача надійшов супровідний лист від ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомлення від 31.08.2024 №13195, згідно з якими повідомлялося, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 протокольним рішенням від 30.08.2024 № 15 відмовлено ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із зміною норм законодавства - Постанови 560 (а.с. 9 (зворот)).

Вважаючи рішення відповідача щодо розгляду його заяви протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє досі.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 Про загальну мобілізацію постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).

Відповідно до статті 17 Закону України Про оборону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно вимог статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з пунктом 11 статті 38 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

У свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Абзацом 12 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII (в редакції на час звернення позивача до відповідача із заявою) передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: особи, зайнятті постійним доглядом за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Відповідно до підпункту 8 пункту 8 вимог додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, зокрема повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

16.05.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №560, якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).

Як передбачено пунктом 1 Порядку №560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

Як передбачено пунктами 58, 60 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Додатком 5 до Порядку № 560 зазначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу позивача надійшов супровідний лист від ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомлення від 31.08.2024 №13195, згідно з якими повідомлялося, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 протокольним рішенням від 30.08.2024 № 15 відмовлено ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із зміною норм законодавства - постанови 560 (а.с. 9 9 (зворот)).

У вказаному контексті суд констатує ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглядаючи повторно заяву позивача від 12.04.2024, проігнорував резолютивну частину рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 у справі №140/5323/24 у якому було чітко вказано, що заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024 слід розглянути саме на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зокрема, суд звертає увагу на таке.

Абзацом 12 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції станом на час звернення позивача до відповідача (12.04.2024) було передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд (частину першу статті 23 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021; в редакції Закону №2122-IX від 15.03.2022).

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX статтю 23 «Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації» викладено у новій редакції, згідно з пунктами 12-14 якої не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів (пункт 12); які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю (пункт 13); члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи (пункт 14).

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 11.04.2024 № 3633-IX цей Закон набирає чинності через один місяць з дня, наступного за днем його опублікування, крім абзаців дванадцятого і тринадцятого підпункту 2 пункту 8 розділу I цього Закону (щодо внесення змін до частин четвертої і п`ятої статті 6 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"), які набирають чинності через вісім місяців з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

При цьому Постанова КМУ від 16.05.2023 №560 (якою був затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період) набрала чинності одночасно із Законом України від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»

Відповідно Порядок №560 визначає (серед іншого) процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення після внесення змін до ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Водночас суд наголошує, що у даному випадку рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/5323/24 відповідача зобов`язано розглянути повторно ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024 саме на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (тобто до внесення змін у вказану статтю).

Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 не розглянув заяву позивача на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (як зобов`язував суд) та не надав оцінки документам долученим до заяви позивача (відносно наявності (чи відсутності) права щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за вказаною статтею, а в рішенні причиною відмови вказав зміну норм законодавства Постанову №560, то таке рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Водночас щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 відстрочку від мобілізації на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції чинній на дату подання заяви позивача про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд наголошує, що обов`язок перевіряти достовірність поданих заявником документів лежить на відповідачу, який у випадку сумніву у їх відповідності може звертатись до компетентних органів для встановлення повідомлених позивачем обставин.

З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання (чи не надання) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в такому.

Разом з цим, відповідач (як вбачається з повідомлення №13195 від 31.08.2024) не розглядав заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 , а обмежився лише згадкою про те, що законодавство зазнало змін.

За обставин цієї справи відповідач під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 12 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII взагалі не досліджував факт зайнятості (чи незайнятості) позивача постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. При цьому відмову у наданні відстрочки неправомірно обґрунтував виключно тим, що законодавство зазнало змін. Будь-яких інших підстав для відмови в повідомленні від 31.08.2024 №13195 не зазначено.

Вищезазначене свідчить про те, що відповідач заяву ОСОБА_1 належним чином не розглянув та не здійснив перевірку наявності (відсутності) дійсних підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 12 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, що свідчить про незаконність такого рішення

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 ККС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, у випадку, коли законом встановлені повноваження суб`єкта владних повноважень в імперативній формі, суд зобов`язує його прийняти конкретне рішення чи вчинити конкретну дію. Натомість, у випадку, коли суб`єкт наділений певними дискреційними повноваженнями, суд повинен вказати на виявлені порушення при здійсненні таких повноважень та зазначити норму закону, яку суб`єкт владних повноважень (відповідач) повинен застосувати при вчиненні дій (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 оформлене протоколом від 30.08.2024 №15 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву позивача від 12.04.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № від 13.09.2024 (а.с.7). Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оформлене протоколом від 30.08.2024 №15 (повідомлення від 31.08.2024 №13195).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Т.М. Димарчук