Справа № 380/8986/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/8986/23 пров. № А/857/26609/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

за участю представника відповідача Страхоцької О.Я., Бігун Х.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року, прийняту суддею Крутько О.В. у м. Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

рішенням суду від 22.06.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ у Львівській області, відповідач) щодо нарахування не у встановленому порядку та невиплати ОСОБА_1 з 01.04.2013 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV). Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області поновити, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 01 квітня 2013 з компенсацією втрати частини доходів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю.

Ухвалою від 08.04.2024 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області протягом тридцяти днів подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 22.06.2023 у справі № 380/8986/23.

08.05.2024 до суду надійшов звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 27 червня 2024 відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №380/8986/23. Встановлено ГУ ПФУ у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання вказаного рішення. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30-ти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 380/8986/23 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/8986/23 без змін.

26.07.2024 ГУ ПФУ у Львівській області направило на адресу суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 380/8986/23.

У вказаному звіті відповідач повідомив, що на підставі ст. 370 КАС України та на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 у справі № 380/8986/23 ОСОБА_1 нараховано та виплачено доплату в сумі 155 545,00 грн та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати - 2 501,16 грн. При цьому компенсацію втрати частини доходів обчислено з врахуванням індексів споживчих цін за період з листопада 2023 по січень 2024 на суму боргу 155 545,00 грн. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 з врахуванням ухвали цього ж суду від 27 червня 2024 головним управлінням розраховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 квітня 2013 по 31 січня 2024 в сумі 141 548,07 грн. Сума виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в квітні 2024 становить 2 501,16 грн. Доплату компенсації втрати частини доходів в сумі 139 046.91 грн буде проведено в серпні 2024.

Представник позивача подав заяву про неприйняття звіту відповідача від 29.04.2024 про виконання вказаного судового рішення у справі №380/8986/23, накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ у Львівській області за невиконання такого без поважних причин, зобов`язання відповідача подати новий звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №380/8986/23. Встановлено ГУ ПФУ у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання зазначеного судового рішення; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30-ти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції не навів мотивів прийняття або відхилення доводів заявника щодо протиправних дій відповідача.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 зазначено, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 380/8986/23 визначено дії, які слід вчинити пенсійному органу для його виконання, останні підлягають виконанню відповідачем у точній відповідності до його резолютивної частини.

Зі звітом відповідача від 26.07.2024 не надано будь-якого протоколу/розпорядження про перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.04.2013, або інші докази виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №380/8986/23.

У той же час, як випливає з попередніх протоколів про перерахунок пенсії від 28.11.2023 версія 1.6.78.1, 09:22 та від 07.05.2024, версія 1.6.78.1, 23:31 (доданий до апеляційної скарги від 11.06.2024) та встановлено в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024, відповідачем не проведено перерахунки та індексацію пенсії позивача, та її складових, як непрацюючої особи та дитини війни, згідно з нормами Закону №1058-IV.

Більше того, з нового протоколу про перерахунок пенсії від 28.06.2024, версія 1.6.78.1, 14:47 вбачається, що відповідачем, як і раніше, не скасовано «особливості» нарахування та виплати пенсії позивачу: «Не підлягає місцевим перерахункам, призначена за рішенням суду у твердому розмірі - з 01.04.2013 довічно», що й було предметом судового розгляду у справі та визнано незаконним.

Одночасно, статус позивача 80 років у пенсійній справі, як і раніше, протиправно зазначений як «працююча особа», що виключає індексування складових пенсії позивача.

Щодо не нарахування у належному розмірі компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 01.04.2013 на день фактичної виплати заборгованості з пенсії.

Як вбачається з розрахунку компенсації від 22.06.2024, що додається до звіту відповідача від 26.07.2024, така розрахована, виходячи з «твердого» (фіксованого) розміру пенсії позивача 1244,36 грн за період з 01.04.2013 до 01.01.2024, що не є свідченням виконання судового рішення.

Таким чином, в оскаржуваному визначенні не наведено мотивів прийняття або відхилення доводів позивача щодо протиправних дій відповідача при виконанні судового рішення у справі, а саме: непроведення перерахунку пенсії позивача, нарахування та виплати пенсії у фіксованому «твердому» розмірі 1244,36 грн, нижчому від мінімальної пенсії, встановленої законом, без урахування компенсаційних доплат до пенсії, відповідно до віку пенсіонера; визначення статусу позивача у пенсійній справі як працюючої особи, хоча позивачем представлені у справі докази того, що він є непрацюючим пенсіонером; невиплата компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії з 01.04.2013, з урахуванням перерахунку та індексації пенсії.

Просить скасувати ухвалу суту та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про неприйняття звіту відповідача та накладення штрафу на першу особу.

ГУ у Львівській області у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 у справі № 380/8986/23 та з врахуванням ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 відповідачем розраховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 квітня 2013 по 31 січня 2024 в сумі 141 548,07 грн.

Доплату компенсації втрати частини доходів в сумі 139 046,91 грн виплачено в серпні 2024.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституція України гарантує обов`язковість судового рішення, що є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129 Основного Закону); держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 26 березня 2011 (CDL-AD(2011)003rev), зазначила, що «юридична визначеність» вимагає додержання принципу res judicata, що в тому числі охоплює виконання остаточних рішень судів (пункт 46).

Згідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що процесуальне законодавство не обмежує суд строками, які він встановлює для подання такого звіту. Тобто суд встановлює певний строк, керуючись своїм внутрішнім переконанням та враховуючи об`єктивні можливості для виконання рішення та подання звіту.

Судовий контроль є одним з найефективніших способів забезпечення виконання судових рішень, оскільки є гарантією дотримання закону та прав інших суб`єктів; дозволяє мінімізувати можливість зловживань; стимулює зобов`язану особу виконувати судові рішення добровільно та без застосування до неї відповідних санкцій; передбачає можливість застосування додаткових заходів для виявлення реальних перешкод у виконанні судового рішення, зокрема шляхом реагування на це окремими судовими рішеннями; сприяє підвищенню рівня довіри суспільства до судової системи.

Схожі праві висновки зроблені Конституційним Судом України у рішенні щодо гарантування захисту прав і свобод особи за рішенням Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2024 № 1-р(ІІ)/2024.

Отже, з указаних законодавчих положень вбачається, що суд може вжити заходів реагування в контексті судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Разом з тим суд зауважує, що такі заходи судового контролю застосовуються в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо зазначені в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 30 червня 2022 у справі № 826/9960/15, а також Верховним Судом в ухвалі від 11 серпня 2020 у справі №160/3586/19.

З приводу необхідності накладення штрафу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 382 КАС України, суд може: 1) прийняти звіт відповідача; 2) накласти штраф на відповідача; 3) встановити новий строк для подання звіту.

Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 у справі № 560/523/19 зазначив про те, що можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.

З приводу аргументації апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсії з 29.06.2004 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2013 було припинено виплату пенсії через виїзд позивача за кордон.

В подальшому рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі №380/16835/21 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо розгляду заяви від 26.08.2021 про поновлення виплати пенсії; зобов`язано розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву від 26.08.2021 про поновлення виплати пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення Пенсійним органом було відмовлено позивачу у задоволенні заяви про поновлення виплати пенсії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 визнано протиправним рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 25.04.2022 № 12619/1-1300-21 про відмову у перерахунку та поновленні виплати пенсії позивачу; зобов`язано відновити виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 01.04.2013, з її одночасним перерахунком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, пенсійною реформою України, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, нижче від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 01.04.2013 по день фактичного виконання рішення, згідно із заявою, поданою представником позивача за довіреністю. В решті позовних вимог відмовлено.

Однак, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 у цій справі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 змінено, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області поновити виплату пенсії за віком з 01 квітня 2013, з компенсацією втрати частини доходів». В іншій частині рішення залишено без змін.

Як вже було зазначено судом вище, рішенням Львівського окружного адміністративного від 22.06.2023 у цій справі визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо нарахування не у встановленому порядку та невиплати ОСОБА_1 з 01.04.2013 пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV та зобов`язано поновити, здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до вказаного Закону з 01 квітня 2013 з компенсацією втрати частини доходів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Восьмий апеляційний адміністративний суд, переглядаючи ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у постанові від 28.02.2024 у цій же справі встановив формальний характер виконання судового рішення. Разом з тим, доводи представника позивача про нарахування пенсії у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум, непроведення індексації складових пенсійних виплат, надбавки за понаднормовий стаж та підвищення пенсії як дитині війни, вказав, що такі є передчасними, оскільки пенсійний орган не перерахував та не відновив виплату пенсійних коштів.

Таким чином, враховуючи все наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що апелянт наводить обставини, які були предметом розгляду судами попередньо і по них прийняті рішення, які набрали законної сили і в задоволенні таких було відмовлено.

Помилковим є покликання скаржника на те, що контроль за виконанням судового рішення у цій справі повинен охоплювати визначення статусу позивача у пенсійній справі як непрацюючої особи; підвищення пенсії як дитині війни; нарахування пенсії у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум, непроведення індексації складових пенсійних виплат, оскільки, як зазначено вище, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду встановлено, що такі вимоги є передчасними.

З приводу покликання апелянта на те, що відповідачем, як і раніше, не скасовано «особливості» нарахування та виплати пенсії позивачу: «Не підлягає місцевим перерахункам, призначена за рішенням суду у твердому розмірі - з 01.04.2013 довічно», визначення позивача 80 років у пенсійній справі, як «працююча особа», визначення розміру пенсії, нижчого за прожитковий мінімум то такі обставини є підставою для звернення з окремим позовом чи із заявою в порядку ст.383 КАС України, відповідно до якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Тобто, якщо такі обставини були предметом обговорення і вирішення судом.

Суд першої інстанції доцільно звернув увагу на те, що на виконання рішення, пенсійним органом здійснено розрахунок компенсації втрати частини доходів, однак, на час розгляду питання про прийняття звіту таку компенсації не виплачено. Оскільки виплата коштів не залежить від дій керівника, суд встановив новий строк для подання звіту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ГУ ПФУ у Львівській області на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі №380/8986/23 у встановлені судом строки подано новий звіт про виконання рішення суду від 22.06.2023.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 у справі № 380/8986/23 та з врахуванням ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 Головним управлінням розраховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2013 по 31.01.2024 в сумі 141 548,07 грн.

Доплату компенсації втрати частини доходів в сумі 139 046,91 грн виплачено в серпні 2024.

Разом з тим, подібна обставина та аргументи, наведені апелянтом з приводу неприйняття звіту від 05.11.2024 виходять за межі дослідження, а подібному має надати оцінку суд першої інстанції.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі №380/8986/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 22.11.2024.