Справа № 420/10266/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про закриття провадження у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул.Ак.Філатова, буд.15-А, м.Одеса, 65080) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана службою кур`єрської доставки 29.03.2024 року) до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якій представник позивачки просить суд:

прийняти адміністративний позов до розгляду;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду перебування на службі в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 р. по 15.02.2003р.;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період перебування на службі в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 року по 15.02.2003 року, шляхом внесення змін в наказ від 01.02.2024 року № 139о/с та наказ від 29.02.2024 року № 286о/с;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії час проходження служби в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 р. по 15.02.2003 р.;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду:

- від 08.04.2024 року позовну заяву залишено без руху;

- від 15.04.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України).

У позові зазначено, що ОСОБА_1 очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000грн., які в себе включають підготовку позовної заяви, участь адвоката у судових засіданнях, підготовку процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи, надання консультацій та інших правових послуг (акти приймання передачі наданих правових послуг, з зазначенням витраченого часу, будуть подані суду пізніше.

10.05.2024 року відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.05.2024 року представник позивача подав відповідь на відзив.

15.05.2024 року представник позивача подав суду заяву, у який просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000грн., які складаються з надання послуг з: проведення усної консультації з питання оскарження бездіяльності ГУНП в Одеській області; підготовки та подачі до ГУНП в Одеській області адвокатського запиту від 04.03.2024 р. № 1, підготовки та подачі до ГУНП в Одеській області адвокатського запиту від 04.03.2024 р. №2, підготовки та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви, підготовки та подання відповіді на відзив.

21.10.2024 року представник позивача подав суду заяву, у якій з посиланням на п.8 ч.1 ст.238 КАС України просить суд:

- закрити провадження по справі № 420/10266/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000грн.;

повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, згідно квитанції від 10.04.2024 р. № T4Z8-TA5L-RQ8E.

У заяві зазначено, що 19.09.2024 р. ГУНП в Одеський області прийнято наказ № 1558о/с «По особовому складу», яким вирішено внести до наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області: «від 01 лютого 2024 року № 139 о/с «По особовому складу» таку зміну: стосовно встановлення стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01 лютого 2024 року абзац «підполковнику поліції ОСОБА_1 (0008635), заступникові начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області 25 років 03 місяці 08 днів» замінити абзацом такого змісту: «підполковнику поліції ОСОБА_1 (0008635), заступникові начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області 27 років 02 місяці 27 днів». Підстава: висновок службової перевірки ГУНП в Одеській області від 18 вересня 2024 року № 9/12370; від 29 лютого 2024 року № 286 о/с «По особовому складу» таку зміну: стосовно звільнення зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) підполковника поліції ОСОБА_1 (0008635), заступника начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області, абзац «Установити, що вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 25 років 04 місяці 06 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 19 років 04 місяці 07 днів; усього для призначення пенсії - 25 років 04 місяці 06 днів» замінити абзацом такого змісту: «Установити, що вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчислені для виплати надбавки за вислугу років - 27 років 03 місяці 25 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби -27 років 03 місяці 25 днів; усього для призначення пенсії - 27 років 03 місяці 25 днів». Підстава: висновок службової перевірки ГУНП в Одеській області від 18 вересня 2024 року № 9/12370 та лист Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 12 вересня 2024 року № 1526-11.1-31». Оскільки відповідачем, після звернення до суду, було фактично зараховано ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період перебування на службі в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 р. по 15.02.2003 р., наказом від 19.09.2024 р. № 1558о/с внесено зміни в наказ від 01.02.2024 р. № 139о/с та наказ від 29.02.2024 р. № 286о/с, що є предметом спору у цій справі, наявні підстави для закриття провадження у справі у порядку п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України.

31.10.2024 року відповідач подав заперечення на заяву, у яких просив відмовити у стягненні з ГУНП в Одеській області правничої допомоги в розмірі 12000грн. на користь позивача.

У запереченнях зазначено, що правнича допомога у розмірі 12 000 грн. є не співмірною з обсягом виконаних робіт виходячи з того, що справа щодо врахування вислуги є не значної складності, представник значно завишає час та обсяг виконаних робіт. Щодо необґрунтованості та перевищення необхідних витрат, Верховний Суд неодноразово наголошував, що витрати на правничу допомогу повинні бути обґрунтованими, а їхній розмір співмірним із обсягом виконаної роботи. Наприклад, у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 813/1056/16 Суд підкреслив, що витрати на правничу допомогу мають відповідати складності справи та розміру позовних вимог. Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги. Представник умисно завищує обсяг та витрачений час роботи по справі за позовом ОСОБА_1 , бажаючи стягнути на користь позивача з Держави кошти за роботу на яку фактично потрібно витратити менш часу.

Розглянувши заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила суд, зокрема:

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період перебування на службі в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 року по 15.02.2003 року, шляхом внесення змін в наказ від 01.02.2024 року № 139о/с та наказ від 29.02.2024 року № 286о/с;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії час проходження служби в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 р. по 15.02.2003 р.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2024 р. ГУНП в Одеський області прийнято наказ № 1558о/с «По особовому складу», яким вирішено внести до наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області: «від 01 лютого 2024 року № 139 о/с «По особовому складу» таку зміну: стосовно встановлення стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01 лютого 2024 року абзац «підполковнику поліції ОСОБА_1 (0008635), заступникові начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області 25 років 03 місяці 08 днів» замінити абзацом такого змісту: «підполковнику поліції ОСОБА_1 (0008635), заступникові начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області 27 років 02 місяці 27 днів». Підстава: висновок службової перевірки ГУНП в Одеській області від 18 вересня 2024 року № 9/12370; від 29 лютого 2024 року № 286 о/с «По особовому складу» таку зміну: стосовно звільнення зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) підполковника поліції ОСОБА_1 (0008635), заступника начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області, абзац «Установити, що вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 25 років 04 місяці 06 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 19 років 04 місяці 07 днів; усього для призначення пенсії - 25 років 04 місяці 06 днів» замінити абзацом такого змісту: «Установити, що вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчислені для виплати надбавки за вислугу років - 27 років 03 місяці 25 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби -27 років 03 місяці 25 днів; усього для призначення пенсії - 27 років 03 місяці 25 днів». Підстава: висновок службової перевірки ГУНП в Одеській області від 18 вересня 2024 року № 9/12370 та лист Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 12 вересня 2024 року № 1526-11.1-31».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Прийняттям наказу від 19.09.2024 року відповідач усунув порушення, які безпосередньо стали підставою для звернення до суду з позовом у даній справі, що сторонами визнається.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Висновки щодо застосування вказаної норми права неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №800/250/17, від 26.06.2018 у справі № 800/369/17, від 11.02.2020 у справі №9901/426/19, 12.02.2020 у справі № 9901/799/18, від 23.09.2020 у справі № 9901/536/19, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.10.2019 у справі №9 901/426/19 та від 20.01.2021 у справі № 826/5621/17, де зазначено, що для застосування наведеної підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність таких фактів: самостійне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень; відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними.

У розумінні п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Вказана норма процесуального закону зобов`язує суд закрити провадження у справі у випадку, якщо, зокрема, рішення/бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що є предметом спору, було виправлене самим же суб`єктом його прийняття.

Відповідачем такі дії вчинені, а саме, прийнятий наказ від 19.09.2024 року № 1558о/с «По особовому складу», чим він виправив оскаржуване порушення.

Відтак, наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст.238 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В частині вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 12000грн. витрат на правничу допомогу, проти чого заперечує відповідач.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 1 О % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вимоги ч.7 ст.139 КАС України позивачем дотримані.

Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обрунтовуючи розмір витрат на правничу допомогу позивач посилається на укладення між ним (Клієнт) та АО «Щит» договору про надання правової допомоги від 29.02.2024 року(а.с.116-121), а також на Акт виконаних робіт від 14.05.2024 року (а.с.120-121), відповідно до якого, зокрема, адвокатом надані позивачу наступні послуги на правову допомогу:

1.Проведення усної консультації з питання оскарження бездіяльності ГУНП в Одеській області щодо не зарахування до стажу служби в поліції періоду перебування на службі в органах внутрішніх справ, Державної пожежної охорони, витрачений час 30 хв., вартість 400 грн.;

2. Підготовка та подача до ГУНП в Одеській області адвокатського запиту від 04.03.2024р. №1 щодо надання інформації про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 р. по справі № 420/25714/23 та зарахування до стажу служби в поліції період перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 р. по 22.10.2004 р.; інформації про внесення змін до наказу від 08.06.2023 р. № 691о/с «По особовому складу», витрачений час 1 год. 30 хв., вартість 1 200 грн.;

3. Підготовка та подача до ГУНП в Одеській області адвокатського запиту від 04.03.2024р. № 2 щодо надання розрахунку установлення вислуги років та стажу служби в поліції на день звільнення; надання копій документів, на підставі яких визначено вислугу років та стаж служби в поліції та документів, що були підставою прийняття наказу від 29.02.2024 р. № 286, витрачений час 1 год., вартість 800грн.;

4. Підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Одеській області щодо не зарахування до стажу служби в поліції періоду перебування на службі в Управлінні Державної пожежної охорони управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 26.02.2001 р. по 15.02.2003 р., зобов`язання зарахувати до стажу служби в поліції даний період та зобов`язання скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії, із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії даного періоду, в тому числі, аналіз та дослідження наданих Клієнтом документів, пошук та вивчення судової практики Верховного Суду з аналогічних правовідносин, копіювання та засвідчення документів, які долучаються до позову (справа № 420/10266/24), витрачений час 9 год., вартість 7200грн.;

5. Підготовка та подання відповіді на відзив (справа № 420/10266/24), витрачений час 3 год., вартість 2 400 грн.; Відповідно до п. 3 Акту № 1 ОСОБА_1 зобов`язалася здійснити оплату за даним актом протягом 20 днів, з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення по справі № 420/10266/24.

Відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, зазначаючи про те, що правнича допомога у розмірі 12 000 грн. є не співмірною з обсягом виконаних робіт виходячи з того, що справа щодо врахування вислуги є не значної складності, представник значно завишає час та обсяг виконаних робіт.

Суд погоджується з доводами позивача про документальне підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу, при цьому вважає, що розмір таких витрат у сумі 5000 грн. слід визначити для розподілу між сторонами, зменшивши витрати на підготовку та подання позовної заяви 7200грн. та відповіді на відзив 2400грн. у зв`язку з їх неспівмірністю, як те просить відповідач.

Суд вважає витрати у такій сумі пропорційними до предмету спору та обґрунтованими, підтвердженими поданими доказами, розумними та пов`язаними з даною справою, враховуючи також, що відповідач усунув наслідки оскаржуваної бездіяльності тільки у вересні 2024 року, тобто суд враховує поведінку відповідача в ході розгляду справи в суді.

Решта витрат на правничу допомогу у сумі 7000грн. покладається на позивача, оскільки за переконанням суду заявлені витрати у розмірі 12000грн. є завищеними.

При подачі позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції від 10.04.2024 р. № T4Z8-TA5L-RQ8E (а.с.83).

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про повернення судового збору 1211,20грн. та наявність підстав для задоволення заяви у цій частині.

Керуючись 134, 139, п.8 ч.1 ст.238, ст.ст.239, 241-243, 248, 256, 262, 294-297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №420/10266/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул.Ак.Філатова, буд.15-А, м.Одеса, 65080) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити учасникам справи, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул.Ак.Філатова, буд.15-А, м.Одеса, 65080) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 5000(п`ять тисяч)грн. 00коп. витрат на правничу допомогу.

Повернути з Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; код отримувача (код за ; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA4015756; код класифікації доходів бюджету: 22030101) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір сплачений відповідно до квитанції № T4Z8-TA5L-RQ8E від 10.04.2024 року у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20коп.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М.Аракелян

.