Справа № 621/4271/24
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Литвин А. Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області,

третя особа - поліцейський відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області Галушко Денис Олександрович,

розглянувши за відсутності сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа поліцейський відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області Галушко Денис Олександрович,

у с т а н о в и в :

20.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, з вимогою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕНА № 3454931 від 11.11.2024, складеної інспектором ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Галушко Д. О., про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп.

На обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за те, що вона порушила пункту 9.2 б Правил дорожнього руху, оскільки керуючи транспортним засобом в АДРЕСА_1 , не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму при повороті, та притягнена за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З цією постановою ОСОБА_1 не згодна з тих підстав, що в АДРЕСА_1 , обладнана дорожніми знаками: 2.3 "Головна дорога" з табличкою 7.8 "Напрям головної дороги", сама ця дорога є прямою, отже відсутня необхідність вмикати покажчик повороту.

Також, вказала на інші обставини, що свідчать про необґрунтованість постанови, оскільки вона має дефекти, які унеможливлюють вважати постанову документом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення працівник поліції не мав можливості чітко сформулювати склад адміністративного правопорушення: при розгляді справи їй ставилося порушення щодо не пропуску пішоходу на перехресті вулиць Лиманської та Адміністративної, але притягнуто її до відповідальності за інше.

У постанові зазначено час вчинення правопорушення - 11:05 година, та на її думку візуально встановити у русі автомобіля, чи було увімкнено покажчик повороту чи ні, неможливо.

Крім того, постанова була складена лейтенантом поліції ОСОБА_2 , проте згідно службового посвідчення ОСОБА_2 має звання рядовий поліції, отже вважала, що постанову винесено суб`єктом, процесуальний статус якого невідомий.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником поліції ОСОБА_2 було залишено поза увагою клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки їй необхідно звернутися за правовою допомогою. Також, сама постанова не містить даних про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених Конституцією України та КУпАП.

Таким чином, на думку позивача, постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2024 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 25.11.2024.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача ГУНП в Харківській області заяв про судовий розгляд за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Третя особа - поліцейський ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 заяв про судовий розгляд за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В матеріалах справи відсутні відомості про передбачені статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відкладення судового розгляду, тому розгляд справи по суті проведений за відсутності позивача, представника відповідача та третьої особи.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії постанови серії ЕНА № 3454931 від 11.11.2024, складеної інспектором відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Галушко Денисом Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 11.11.2024 об 11:05:41 годині в м. Зміїв, вул. Харківська, 1В, ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму при повороті, чим порушила пункт 9.2. б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп. В графі 7 зазначено, що до постанови додаються: Відеозапис з бодікамери номер 16. (а. с. 12).

З фотозображення, наданого позивачем, вбачається, що згідно посвідчення № 0159920, виданого 17.03.2023 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_2 має посаду інспектор та звання рядовий поліції. Посвідчення дійсне до 17.03.2027 (а. с. 15).

Підпунктом 9.2 б) Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, наголосила на необхідності реалізації її права на захист, а також значила на відсутність доказів правопорушення, а саме порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Під час судового розгляду враховано висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, наведений в постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а, яким передбачено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор повинен вжити дії щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (пункт 1 статті 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (пункт 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; пункт 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; пункт 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013).

Отже, інспектором ОСОБА_2 справу про адміністративне правопорушення розглянуто з порушенням права позивача на захист.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення водієм ОСОБА_1 порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху. А виклад фактичних обставин порушення, що міститься в оскаржуваній постанові, не містить необхідних відомостей, які б давали підстави для висновку, що позивачем допущено порушення цих правил, зокрема, не зазначено, у якому напрямку рухався транспортний засіб під керуванням позивача, яка відбулася зміна напряму руху, який покажчик повороту не був використаний.

Відповідачем не надано відзиву на позов у якому містилися б заперечення проти позовної заяви, не надано доказів, що спростовують доводи позивача щодо відсутності в її діях порушення Правил дорожнього руху, а відповідно і незаконності винесеної у відношенні неї постанови про накладення адміністративного стягнення, незважаючи на покладений на нього частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Позивач повідомив достатньо відомостей на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а відповідачем доводи позивача щодо відсутності у її діях складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не спростовані.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення від 11.11.2024 не ґрунтується на фактичних даних, а ґрунтується на припущенні відповідача про вчинення позивачем правопорушення, що суперечить вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необґрунтованою та незаконною, такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частин 1-4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскільки відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду адміністративного позову належить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку що дії відповідача є неправомірними, на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 139, 205, 229, 242-246, 255, 268, 269, 271, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3454931 від 11.11.2024, складену інспектором відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Галушко Денисом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп., провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області, місце знаходження: вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108599.

Третя особа - поліцейський відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області Галушко Денис Олександрович, місце знаходження: вул. Донецька, 26, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404.

Головуючий: В. В. Овдієнко