Справа № 380/3692/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року м. Львівсправа № 380/3692/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 належного грошового забезпечення з урахуванням всіх складових за вересень, жовтень та листопад 2023 року, додаткової винагороди у розмірі 20100,00 грн та одноразової грошової допомоги у розмірі 100000,00 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 20100,00 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за червень та липень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до 21 грудня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 05 травня 2023 року о 13:00 год. позивач отримав вогнепальне осколкове поранення лівої стопи з переломом фаланги внаслідок ворожого обстрілу біля населеного пункту АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2023 року № 1874 згідно з наказом МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370 позивач має поранення важкого ступеня. Проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_2 20 вересня 2023 року. Наслідки (05.05.2023) вогнепального осколкового наскрізного поранення лівої стопи з вогнепальним переломом проксимальної фаланги III пальця лівої стопи; операції 05.05.2023-ПХО рани у вигляді консолідованого перелому проксимальної фаланги III пальця лівої стопи з краєвим дефектом кісткової тканини, посттравматичної контрактури III пальця лівої стопи з незначним порушення функцій. Згідно з наказом МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370 поранення важкого ступеню. Довідка про обставини поранення надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 04 червня 2023 року № 5387. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини.

Позивач відзначає, що подав рапорти до відповідача з проханням виплатити належні йому за законом виплати, а саме грошове забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року, додаткову винагороду у розмірі 20100,00 грн та збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за червень та липень, однак відповіді не отримав.

Позивач зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) встановлює лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000,00 грн винагорода.

Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають на лікуванні або у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000,00 грн. При цьому таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000,00 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000,00 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Також Порядок № 260), військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100,00 грн (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

Позивач стверджує, що відповідні виплати ним отримані не були, а саме грошове забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року, також він не одержав додаткову винагороду у розмірі 20100,00 грн та збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за червень та липень.

З огляду на вказане з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що позивач, враховуючи наявність висновку військово-лікарської комісії від 31 травня 2023 року № 185 з потребою у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, вибув 01 червня 2023 року у цю відпустку. Надалі позивач отримав наступний висновок військово-лікарської комісії від 29 червня 2023 року № 2032 з потребою у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів та йому було продовжено відпустку за станом здоров`я. Проте наголошує на тому, що позивач вводить суд в оману, адже в цих висновках тяжкість - легка, а отже, підстав для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн за червень та липень 2023 року немає, оскільки така виплата здійснюється військовослужбовцям, коли вони перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, мова йде саме за висновок про потребу у відпустці, а не кінцевий висновок ВЛК про придатність, який вже враховуючи всі етапи лікування, реабілітації, визначає ступінь придатності, причинно-наслідковий зв`язок поранення тощо.

Що стосується виплати належного грошового забезпечення за вересень - листопад 2023 року відповідач пояснює таке. Позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 червня 2023 № 155 був зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим перебуванням на лікуванні (підпункт 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Відповідно до пункту 1 розділу 28 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні. Оскільки позивач перебував у відпустках з 01 червня 2023 року по 29 липня 2023 року (включно), з 01 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року, з 04 жовтня 2023 року по 20 жовтня 2023 року та з 01 листопада 2023 року по 17 листопада 2023 року, строк у два місяці, виключаючи час перебування у відпустках, спливає 29 листопада 2023 року (включно), тобто по 29 листопада 2023 позивачу повинно бути виплачено грошове забезпечення в повному обсязі, яке він отримував до зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Так, дійсно, військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено виплату грошового забезпечення в належних розмірах за період вересень - листопад 2023 року, проте відповідач здійснив перерахунок та нарахування цих виплат, однак ще не здійснив перерахування на картковий рахунок позивача, виплата буде здійснена в середині березня 2024 року.

Що стосується виплати 20100,00 грн, передбаченої Порядком № 260, відповідач пояснює таке. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 20 вересня 2023 року № 1874 позивач є придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ. Тому, враховуючи те, що позивач не є визнаний обмежено придатним чи непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, в нього немає права на виплату цієї винагороди після закінчення строків перебування в розпорядженні понад 2 місяці (з виключенням періодів перебування на лікуванні та у відпустці). Відповідач помилково нарахував позивачу в листопаді вказану виплату в розмірі 11219,15 грн, тому вона буде скоригована під час доплати повного грошового забезпечення за вересень - листопад 2023 року. В довідці про грошове забезпечення та відрахування від 07 березня 2024 року № 3679 зазначено те, скільки військова частина НОМЕР_1 , враховуючи коригування суми грошового забезпечення, має виплатити позивачу 61989,91 грн, оскільки: нараховано 512757,34 грн (від цієї суми належить відняти ще військовий збір 3965,57 грн); фактично виплачено 446801,86 грн; до виплати 61989,91 грн.

Відповідач підсумовує, що у межах спірних правовідносин він діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 20 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у військової частини НОМЕР_1 інформацію про всі виплачені ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за спірні періоди.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 15 липня 2023 року Командуванням ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

У спірні у цій справі періоди позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 від 13 листопада 2019 року.

05 травня 2023 року позивач внаслідок ворожого обстрілу біля АДРЕСА_1 отримав вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої стопи з переломом проксимальної фаланги 3 пальця лівої стопи зі зміщенням.

06 травня 2023 року позивач був доставлений у Військово-медичний клінічний центр Північного регіону міста Харків. Після лікування стан позивача покращився і він був направлений на наступний етап медичної евакуації.

08 травня 2023 року позивач був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня № 5» Сумської міської ради, де був оглянутий та госпіталізований на дерматологічні ліжка, потім направлений на ВЛК.

За рішенням військово-лікарської комісії від 16 травня 2023 року позивач потребував подальшого лікування на реабілітаційних ліжках терміном 15 календарних днів.

У період з 17 травня 2023 року по 31 травня 2023 року позивач перебував на лікуванні у хірургічному відділенні № 4 Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня № 5» Сумської міської ради на реабілітаційних ліжках.

31 травня 2023 року проведено медичний огляд позивача військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня № 5» Сумської міської ради, що підтверджується довідкою № 185 військово-лікарської комісії. Згідно з цією довідкою травма позивача за класифікатором травм за ступенем тяжкості відноситься до легких. На підставі пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, статті 78 графи ІІ Розкладу хвороб позивач за станом здоров`я потребував відпустки терміном 30 календарних днів.

Враховуючи наявність висновку військово-лікарської комісії від 31 травня 2023 року № 185 з потребою у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, позивач вибув 01 червня 2023 року у таку відпустку.

Також згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 червня 2023 року № 155 позивача, який перебуває на довготривалому лікуванні, звільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.

29 червня 2023 року проведено медичний огляд позивача позаштатною постійно-діючою військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 29 червня 2023 року № 2032. Згідно з цією довідкою за ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370) травма позивача відноситься до легких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів.

Враховуючи наявність висновку військово-лікарської комісії від 29 червня 2023 року № 2032 з потребою у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, позивачу продовжено таку відпустку з 29 червня 2023 року по 28 липня 2023 року, що підтверджується відпускним квитком військової частини НОМЕР_1 від 04 липня 2023 року № 2516.

29 червня 2023 року проведено медичний огляд позивача гарнізонною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 20 вересня 2023 року № 1874. Згідно з цією довідкою: наслідки (05.05.2023) вогнепального осколкового наскрізного поранення лівої стопи з вогнепальним переломом проксимальної фаланги III пальця лівої стопи; операції 05.05.2023-ПХО рани у вигляді консолідованого перелому проксимальної фаланги III пальця лівої стопи з краєвим дефектом кісткової тканини, посттравматичної контрактури III пальця лівої стопи з незначним порушення функцій. Згідно з наказом МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370 поранення важкого ступеню. Довідка про обставини поранення надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 04 червня 2023 року № 5387. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. На підставі ст.75в, 41в, 14в, 78в, 61в графи ІІ Розкладу хвороб, графи І таблиці додаткових вимог «Б»: придатний до військової служби. Непридатний до служби у ДШВ.

27 вересня 2023 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом, в якому просив позитивного рішення про виплату йому щомісячної додаткової винагороди із розрахунку 100000,00 грн у зв`язку з отриманням поранення під час виконання бойового завдання та перебування у відпустці за станом здоров`я за період з 29 червня 2023 року по 28 липня 2023 року.

Відповідь на вказаний рапорт у матеріалах справи відсутня.

Зі змісту довідки військової частини НОМЕР_1 від 07 березня 2024 року № 3679 про грошове забезпечення та відрахування ОСОБА_1 слідує, що у травні 2023 року позивачу виплачено додаткову грошову винагорода на період дії воєнного стану в розмірі 90967,74 грн; у червні та липні 2023 року додаткова грошова винагорода на період дії воєнного стану позивачу не виплачувалася; у серпні 2023 року позивачу виплачено додаткову грошову винагорода на період дії воєнного стану в розмірі 96774,19 грн; у вересні 2023 року позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 16181,57 грн; грошове забезпечення нараховано позивачу у вересні 2023 року в сумі 26060,34 грн, у жовтні 2023 року в сумі 26060,34 грн та у листопаді 2023 року в сумі 25214,00 грн.

Відповідно до довідки частини НОМЕР_1 від 17 листопада 2024 року № 11163 про грошове забезпечення та відрахування ОСОБА_1 грошове забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року виплачено позивачу на його картковий рахунок; загальна сума доходів за вказаний період становить 62980,10 грн, перераховано на картковий рахунок 62035,40 грн.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати належного грошового забезпечення з урахуванням всіх складових за вересень, жовтень та листопад 2023 року, додаткової винагороди у розмірі 20100,00 грн та додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за червень та липень 2023 року, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є перевірка дотримання відповідачем норм законодавства під час нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за спірні у цій справі періоди.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі встановлює та визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).

За змістом статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1), який надалі було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та діє й на сьогодні.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (пункт 1).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка набрала чинності 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168 пунктами 1-1 та 1-2, які у частині виплати додаткової винагороди застосовуються з 01 червня 2023 року.

Пунктом 1-1 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836) установлено, зокрема, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Своєю чергою, пунктом 1-2 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836) передбачено також, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок № 260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.

За змістом пунктів 10, 12 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що військовослужбовці, які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, включаються до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень.

Тобто, обов`язковою умовою для виплати військовослужбовцям які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є тяжкість отриманого поранення.

Своєю чергою, документами, які засвідчують тяжкість отриманого поранення, є медичні висновки про ступінь важкості поранення, які надаються керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України одночасно під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення.

Суд встановив, що 05 травня 2023 року позивач внаслідок ворожого обстрілу біля н.п. Бахмут отримав вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої стопи з переломом проксимальної фаланги 3 пальця лівої стопи зі зміщенням.

У період з 06 травня 2023 року по 31 травня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я.

Додаткова винагорода на період дії воєнного стану за травень 2023 року (період лікування) виплачена позивачу у розмірі 90967,74 грн, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 07 березня 2024 року № 3679.

31 травня 2023 року проведено медичний огляд позивача військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня № 5» Сумської міської ради, що підтверджується довідкою № 185 військово-лікарської комісії.

Згідно з цією довідкою травма позивача за класифікатором травм за ступенем тяжкості відноситься до легких.

На підставі пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, статті 78 графи ІІ Розкладу хвороб позивач за станом здоров`я потребував відпустки терміном 30 календарних днів.

Враховуючи наявність висновку військово-лікарської комісії від 31 травня 2023 року № 185 з потребою у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, позивач вибув 01 червня 2023 року у таку відпустку.

29 червня 2023 року проведено медичний огляд позивача позаштатною постійно-діючою військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 29 червня 2023 року № 2032.

Згідно з цією довідкою за ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370) травма позивача відноситься до легких.

На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів.

Враховуючи наявність висновку військово-лікарської комісії від 29 червня 2023 року № 2032 з потребою у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, позивачу продовжено таку відпустку з 29 червня 2023 року по 28 липня 2023 року, що підтверджується відпускним квитком військової частини НОМЕР_1 від 04 липня 2023 року № 2516.

Отже, як слідує з наведеного позивач у період з 01 червня 2023 року по 28 липня 2023 року перебував у відпустці для лікування після поранення (травми), яке згідно з висновками військово-лікарських комісій від 31 травня 2023 року № 185 та від 29 червня 2023 року № 2032 про потребу у відпустці за станом здоров`я, за ступенем важкості відноситься до легких.

З огляду на це та зважаючи на імперативні приписи пункту 1-2 Постанови № 168 та пунктів 10, 12 розділу XXXIV Порядку № 260, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення щодо виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за час відпустки для лікування після поранення, яке згідно з висновками військово-лікарських комісій, наданими одночасно під час надання рекомендацій про потребу у такій відпустці, за ступенем важкості відноситься до легких.

Щодо посилань позивача на те, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2023 року № 1874 згідно з наказом МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370 він має поранення важкого ступеня суд зазначає таке.

Як відзначено вище, за змістом пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260 документами, які засвідчують тяжкість отриманого поранення, є медичні висновки про ступінь важкості поранення, які надаються керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України одночасно під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення.

Тобто, мова у зазначеному вище пункті йде саме про медичний висновок з рекомендаціями про потребу у відпустці за станом здоров`я для прийняття рішення командирами військових частин щодо надання військовослужбовцям такої відпустки та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Натомість висновок військово-лікарської комісії від 20 вересня 2023 року № 1874, на який покликається позивач, є висновком щодо придатності до військової служби, такий не містить рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я, тобто, має інше правове призначення і у контексті застосування положень пункту 1-2 Постанови № 168 та пунктів 10, 12 розділу XXXIV Порядку № 260 братися до уваги не може.

З урахуванням наведеного підстави для задоволення позовних вимог, які стосуються визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 100000,00 грн та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за червень та липень відсутні.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 належного грошового забезпечення з урахуванням всіх складових за вересень, жовтень та листопад 2023 року, та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року суд зазначає таке.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначаються та регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153).

Відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення № 1153 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Суд встановив, що згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 червня 2023 року № 155 позивача, який перебуває на довготривалому лікуванні, звільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.

Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад врегульована розділом XXVIII Порядку № 260.

Відповідно до абзаців першого, третього пункту 1 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Пунктом п`ятим розділу XXVIII Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позивач перебував у відпустках з 01 червня 2023 року по 29 липня 2023 року (включно), з 01 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року, з 04 жовтня 2023 року по 20 жовтня 2023 року та з 01 листопада 2023 року по 17 листопада 2023 року, строк у два місяці, виключаючи час перебування у відпустках, спливає 29 листопада 2023 року (включно), тобто по 29 листопада 2023 року позивачу повинно бути виплачено грошове забезпечення в повному обсязі, яке він отримував до зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Так, дійсно, військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено виплату позивачу грошового забезпечення в належних розмірах за період вересень - листопад 2023 року, проте відповідач здійснив перерахунок та нарахування цих виплат, однак ще не здійснив перерахування на картковий рахунок позивача, виплата буде здійснена в середині березня 2024 року.

На підтвердження цих доводів відповідач до відзиву на позовну заяву додав довідку військової частини НОМЕР_1 від 07 березня 2024 року № 3679 про грошове забезпечення та відрахування ОСОБА_1 , зі змісту якої слідує, що грошове забезпечення нараховано позивачу у вересні 2023 року в сумі 26060,34 грн, у жовтні 2023 року в сумі 26060,34 грн та у листопаді 2023 року в сумі 25214,00 грн.

Надалі відповідач подав до суду довідку військової частини НОМЕР_1 від 17 листопада 2024 року № 11163 про грошове забезпечення та відрахування ОСОБА_1 , відповідно до якої грошове забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року виплачено позивачу на його картковий рахунок; загальна сума доходів за вказаний період становить 62980,10 грн, перераховано на картковий рахунок 62035,40 грн.

Отже, як видно з наведеного відповідач нарахував та виплатив позивачу належні йому суми грошового забезпечення за вересень, жовтень та листопад 2023 року.

Жодних заперечень стосовно розмірів нарахованих та виплачених сум за спірні місяці позивач у процесі розгляду справи не навів.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення розглядуваних позовних вимог відсутні.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 20100,00 грн, та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 20100,00 грн суд зазначає таке.

Абзацом сьомим пункту 1-1 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Згідно з абзацом двадцять восьмим пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260, у редакції наказу Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566, який відповідно до пункту 4 зазначеного наказу застосовується з 01 червня 2023 року, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

Аналіз наведених норм вказує, що додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень щомісяця виплачується тим військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2023 року № 1874 позивач визнаний придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ.

Отже, оскільки позивач згідно з висновком військово-лікарської комісії не визнаний обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, то право на виплату додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень щомісяця після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні в нього відсутнє.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення розглядуваних позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна