Справа № 947/13199/24
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/253/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку звернення з позовом, визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат.

В обгрунтування вимог позивач вказує на те, що вона є власником вантажних транспортних засобів: трьохвісного вантажного сідлового тягача марки MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_1 та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу марки SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2 , що складає загальний шестивісний склад (сцепку) із двох транспортних засобів. Перевезення вантажів здійснюється нероздільно тягачем та причіпом (напівпричіпом). 21 грудня 2023 року, у відношенні ОСОБА_1 , Державною службою України з безпеки на транспорті складено постанову серії АА №00016236 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, в якій зазначено результати вагового контролю (зважування) в автоматичному режимі, 20 грудня 2023 року, транспортного засобу трьохвісного вантажного сідлового тягача марки MAN TGX 24.440, державний номер НОМЕР_1 зважувальним устаткуванням - заводський уніфікований №WIM 5.5 на пункті габаритно-вагового контролю за адресою: М-05, км 36+303, Київська область. Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не відображено (приховано) наявність при зважуванні в складі з тягачем ТЗ трьохвісного напівпричепу-контейнеровозу марки SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2 , яким безпосередньо перевозився вантаж, адже, саме цьому транспортному засобу, в сукупності з транспортним засобом тягачем, відповідач провів вагове вимірювання.

Позивач зазначає, що у порушення вимог підпункту «б» пункту 22.5 ПДР, розрахунок відсотку перевищення ваги проводився відповідачем виходячи із нормативно допустимих для перевезення 40 тон, але, з урахуванням того, що транспортний засіб позивача складається з трьохвісного тягача та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу (усього шість осей) необхідно розраховувати з урахуванням допустимих 44 тон. З урахуванням вказаного відсоток перевищення відсутній, при допустимій для перевезення масі 44 тони перевозилося 42,345 тон.

Крім того, позивач вказує на те, що вона є власником вантажних транспортних засобів: трьохвісного вантажного сідлового тягача марки VOLVO FH420, державний номер НОМЕР_3 та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу марки SCHMITZ, державний номер НОМЕР_4 , що складає загальний шестивісний склад (сцепку) із двох транспортних засобів.

21.12.2023 року, у відношенні ОСОБА_1 , Державною службою України з безпеки на транспорті складено постанову серії АА №00016237 про адміністративне правопорушення, в якій зазначено результати вагового контролю (зважування) в автоматичному режимі зважувальним устаткуванням - заводський уніфікований №WIM 5.5, 21.12.2023 року, транспортного засобу, в пункті автоматичного зваження за адресою: М-05, км. 36+303, Київська область.

За відомостями даної Постанови відповідачем не відображено (приховано) наявність при зважуванні в складі з тягачем ТЗ - трьохвісного напівпричіпу-контейнеровозу марки SCHMITZ держ. № НОМЕР_5 , яким безпосередньо перевозився вантаж, адже, саме цьому транспортному засобу в сукупності з транспортним засобом тягачем, відповідач провів вагове вимірювання.

У порушення вимог підпункту «б» пункту 22.5 ПДР, розрахунок відсотку перевищення ваги проводився відповідачем виходячи із нормативно допустимих для перевезення 40 тон, але, з урахуванням того, що транспортний засіб позивача складається з трьохвісного тягача та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу (всього 6 осей) необхідно розраховувати з урахуванням допустимих 44 тон. З урахуванням вказаного відсоток перевищення відсутній, при допустимій для перевезення масі 44 тони, перевозилося 42,885 тон.

Також позивачем висловлено сумнів в правильності замірів та відповідності вимірювального пристрою технічним вимогам.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 року справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Гниличенко М.В. від 23.04.2024 року позовну заяву повернуто позивачці на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України.

01.05.2024 року канцелярією П`ятого апеляційного адміністративного суду було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду міста Одеси Гниличенко М.В. від 23.04.2024 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року про повернення позовної заяви скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 року (с. Гниличенко М.В.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із невідповідністю її вимогам статтям 160, 161 КАС України.

25.07.2024 року ОСОБА_1 на електронну пошту суду, надіслала заяву про приєднання документів до матеріалів справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В. від 02.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачці на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

12.08.2024 року канцелярією П`ятого апеляційного адміністративного суду було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду міста Одеси Гниличенко М.В. від 02.08.2024 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2024 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.08.2024 року про повернення позовної заяви скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 року вищевказану справу розподілено судді Гниличенко М.В.

До вирішення питання про відкриття провадження у справі суддею Гниличенко М.В. був заявлений самовідвід для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи.

Ухвалою судді від 25.10.2024 задоволено заяву судді Гниличенко М.В. про самовідвід та справу передано для визначення головуючого судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 року головуючим суддею по справі визначено суддю Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01 листопада 2024 року та 04 листопада 2024 року представником позивача ОСОБА_1 Кучеренком Геннадієм Анатолійовичем надіслано на електронну пошту суду клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, згідно якого представник позивача просив суд здійснити огляд транспортних засобів MAN ВН 8815 ОТ, напівпричіп НОМЕР_6 , напівпричіп НОМЕР_7 , що належить позивачу ОСОБА_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 05 листопада 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 Кучеренка Геннадія Анатолійовича про огляд транспортного засобу, як речового доказу, в порядку ст. 81 КАС України, по справі залишено без задоволення.

05 листопада 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 Кучеренка Геннадія Анатолійовича на електронну пошту суду надійшла заява про відвід судді Куриленко О.М., в якій останній зазначає про сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року визнано відвід, заявлений представником позивача ОСОБА_1 Кучеренком Геннадієм Анатолійовичем судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксані Михайлівні, необґрунтованим. Передано заяву представника позивача ОСОБА_1 Кучеренка Геннадія Анатолійовича про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни до канцелярії Київського районного суду м.Одеси для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України іншим суддею, визначеним згідно статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

06 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 Кучеренко Геннадій Анатолійович на електронну пошту суду надіслав заяву про роз`яснення ухвали Київського районного м. Одеси від 06 листопада 2024 року про вирішення питання про відвід судді по адміністративній справі у справі №947/13199/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат. У вказаній заяві представник позивача просив роз`яснити, в чому полягає необґрунтованість його заяви про відвід судді.

Ухвалою судді Київського районного м. Одеси від 08 листопада 2024 року ОСОБА_2 у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 Кучеренка Геннадія Анатолійовича про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат відмовлено.

08 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 Кучеренко Геннадій Анатолійович на електронну пошту суду надіслав заяву про роз`яснення ухвали Київського районного м. Одеси від 08 листопада 2024 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді по адміністративній справі у справі №947/13199/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат. У вказаній заяві представник позивача просив роз`яснити, в чому полягає необґрунтованість його заяви про відвід судді та які підстави для відводу судді є недоведеними.

Ухвалою судді Київського районного м. Одеси Куриленко О.М. від 11 листопада 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 від 06.11.2024 року про роз`яснення ухвали Київського районного м. Одеси від 06.11.2024 року у справі №947/13199/24 про вирішення питання про відвід судді по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат, повернуто без розгляду.

Ухвалою судді Київського районного м. Одеси Скриль Ю.А. від 12 листопада 2024 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Київського районного м. Одеси від 08.11.2024 року відмовлено.

12.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Ковальчук Вікторії Михайлівни надійшов Відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Перш за все, слід зазначити, що, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивача зазначав, що встановити характеристики та тип транспортного засобу можливо лише під час огляду судом належного позивачці транспортного засобу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.234-235), однак, на кого будуть покладені витрати, пов`язані з прибуттям суду та учасників процесу до місця знаходження спірного транспортного засобу, яке знаходиться на відстані 270 км від будівлі суду, представник позивача не вказав, натомість просив про дату, час та місце огляду повідомити учасників справи завчасно.

Разом з тим, позивач та її представник не скористались правом надати суду фото, чи відеоматеріали, що підтверджують їх позицію щодо типу належного позивачеві транспортного засобу, з клопотанням про призначення експертизи не звертались.

Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною було винесено постанову серії АА №00016236 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 21 грудня 2023 о 15 год. 55 хв., за адресою М-05, км 36+303, Київська область, ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу MAN TGX 24.440, державний номер НОМЕР_1 із перевищенням параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,913% (3,965 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2840 мм, 2-3: 1080 мм, 3-4: 5350 мм, 4-5: 1310 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6650 кг, 2 - 5150 кг, 3 - 8900 кг, 4 - 9550 кг, 5 - 9350 кг; 6 - 9250 кг; загальна маса - 48850 кг.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 43965 кг.

21 грудня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною було винесено постанову серії АА №00016237 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 21 грудня 2023 о 15 год. 57 хв., за адресою М-05, км 36+303, Київська область, ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу VOLVO FH 420, державний номер НОМЕР_8 із перевищенням параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,213% (2,885 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон; перевищення навантаження на здвоєні вісі транспортного засобу на 11,023% (1,268 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на здвоєні вісі 11,5 тон.

В оскаржуваній постанові серії АА №00016237 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь, відстань між вісями 1-2: 2810 мм, 2-3: 980 мм, 3-4: 5640 мм, 4-5: 1330 мм; 5-6: 1320; навантаження на вісь 1 - 6800 кг, 2 4200 кг, 3 11000 кг, 4 8400 кг, 5 8700 кг; 6 8550 кг; загальна маса 47650 кг.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса 42885 кг, навантаження на здвоєні вісі 12768 кг.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((X факт X норм похибка пристрою)/Xнорм)*100%. Xфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Розрахунок перевищення за постановою АА 00016236 виглядає наступним чином: % перевищення = ((48850 кг - 40000 кг - 10% * 48850 кг) / 40000кг)*100% = ((8850кг - 4885 кг) / 40000 кг) * 100% = (3965 кг / 40000кг) * 100% = 9,913%.

Розрахунок перевищення загальної маси за постановою АА 00016237 виглядає наступним чином: % перевищення = ((47650 кг 40000 кг - 10% * 47650 кг) / 40000 кг) * 100% = ((7650 кг - 4765 кг) / 40000 кг) *100% = (2885 кг / 40000 кг) * 100% = 7,213 %.

Розрахунок перевищення на здвоєні осі за постановою АА 00016237 виглядає наступним чином: % перевищення = ((15200 кг 11500 кг - 16% * 15200 кг) / 11500 кг) * 100% = ((3700 кг - 2432 кг) / 11500 кг) * 100% = (1268 кг / 11500 кг) * 100% = 11,026 %.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортних засобів: трьохвісного вантажного сідлового тягача марки MAN TGX 24.440, державний номер НОМЕР_1 та SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2 - спеціалізованого напівпричіпу н/пр-контейнеровоз переобладнаний для перевезення контейнера типу 1А/1С; трьохвісного вантажного сідлового тягача марки VOLVO FH420, державний номер НОМЕР_3 та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу марки SCHMITZ, державний номер НОМЕР_4 спеціалізованого напівпричіпу н/пр-контейнеровоз ідент № продуб. висн.27162, переобладнаний для перевезення контейнера типу 1А/доопр.(обріз. до Н2200 мм, з/без тенту) конт.тип 1А, як куз. власн. вигот. для перев. насип. вант. (у т.ч.зерн. культур).

Відповідно до фотофіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп має тентований верх, тобто до конструкції контейнера внесено зміни. Також з фотофіксації вбачається відсутність будь-якого маркування та пломбування. Крім того, відсутні кутові фітинги.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За визначенням, наведеним у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах пропротиправність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свої рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підпунктом «б» п.2 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 передбачено, що рух транспортних засобів та їх складів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для: вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 (для автомобільних доріг державного значення), 14 (для автомобільних доріг місцевого значення), трьохвісний автомобіль 25 (26)* (для автомобільних доріг державного значення), 21 (для автомобільних доріг місцевого значення), чотирьохвісний автомобіль 32 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення), чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення).

Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення), ввтопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 (для автомобільних доріг державного значення), 24 (для автомобільних доріг місцевого значення); для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни.

Згідно ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до положень ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» установлює, що транспортний засіб спеціалізованого призначення - це транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Напівпричіпом визнається причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра маси транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Відповідно до ст. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року № 363 визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.

Транспортним засобом визнається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Вантажним автомобілем є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Автопоїзд (транспортний состав) це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно із інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

При цьому, сідельний тягач в поєднанні з напівпричепом складають автомобільний поїзд та являються транспортним засобом, єдиним призначенням якого є перевезення вантажів, відтак, відносяться до категорії вантажних автомобілів.

Наведене кореспондується із пунктом 2.13 Правил дорожнього руху, відповідно до якого транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363, наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Наказом №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше). Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи. Відповідно до п. п. 17.1 - 17.5 Наказу №363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян. Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг. Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача. Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Згідно Наказу №363 н/причеп-контейнеровоз транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно з положеннями п.п.17.2-17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Відповідно до вимог п.17.15 Правил №363, після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Суд звертає увагу, що відокремлення в п.22.5 Правил дорожнього руху законодавцем такого виду перевезень, як перевезення контейнеровозом, та встановлення іншого (вищого) вагового обмеження, може бути застосовано до спірних правовідносин та аналогічних ним лише у випадку здійснення перевезення вантажу контейнеровозом з використанням безпосередньо універсального контейнера, який є одиницею транспортного обладнання багаторазового використання, призначеного для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручного для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Так, Розділом 17 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтранса України від 14.10.1997 №363, передбачено, що універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян. Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

При цьому, матеріали справи не містять ТТН та інформації щодо вантажу, який перевозився позивачем. Документи, які підтверджують перевезення вантажу автомобільним транспортом у контейнері відсутні.

В свою чергу, саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «напівпричіп - спеціалізований н/пр контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

Позивачем на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину та накрито тентом) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Будь-яке маркування відсутнє. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

В справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортними засобами, які належать позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнерах, згідно з їх призначенням.

Також, здійснене позивачем перевезення не є перевезенням змінного кузову з огляду на наступне.

Відповідно до положень Митного кодексу України змінні кузови прирівнюються до контейнерів.

Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 10.06.2019 року №148 «Про прийняття та скасування національних стандартів, прийняття поправки до національного стандарту» прийнято національні стандарти, гармонізовані з європейськими стандартами, методом підтвердження з наданням чинності з 01 серпня 2019 року, зокрема: - ДСТУ EN 12406:2019 (EN 12406:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу С. Розміри та загальні вимоги»; - ДСТУ EN 12410:2019 (EN 12410:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу А. Розміри та загальні вимоги».

Наведені ДСТУ прийняті на підставі європейських стандартів EN 12406:1999 «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class C - Dimensions and general requirements», а також EN 12410:1999, IDT «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class A - Dimensions and general requirements, IDT».

Стандарти Європейського союзу, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація, міркування стосовно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з усталеними стандартами правової системи Європейського союзу, однак не як правова основа (джерело права) врегулювання відносин, щодо яких виник спір.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №9901/636/18 від 03.08.2022 року по справі №910/9627/20.

Зі змісту наведених Європейських стандартів вбачається, що змінний кузов - це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень.

Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеної для контейнерів типу 1А (40') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (розділ 1, EN 12410:1999, IDT).

Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1C (20') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (розділ 1, EN 12406:1999, IDT). Крім того, у розділах 2 наведених Європейських стандартів EN 12406:1999 IDT, EN 12410:1999 IDT зазначено, що вказані стандарти прийняті, зокрема, у відповідності до EN 283:1991 «Swap bodies - Testing».

При цьому з аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається, що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань.

Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави. Окрім того, Європейським стандартом EN 13044:2000 «Swap bodies Coding, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації.

Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання (розділ 3, EN 13044:2000).

Підсумовуючи наведене, вищевказані положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації.

Як вже зазначалось, з фотознімків доданих до оскаржуваної постанови вбачається, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепом, який перевозив предмет з ознаками контейнеру з тентованим верхом не містив будь-якого маркування.

Позивачем будь-яких доказів щодо здійснення вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузову, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо, які б могли свідчити на користь доводів позивача не надано.

Також, Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок № 521). Відповідно до п. п. 1.1 - 1.5 Порядку №521 цей порядок визначає механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів категорій М, N, О, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року.

На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України.

Індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ: а) новий, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу КТЗ, підлягає першій державній реєстрації в Україні; б) що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні; в) конструкцію якого змінено під час переобладнання. Індивідуальному затвердженню підлягає кожна партія обладнання, яка відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якої не підтверджена сертифікатом типу.

Аналіз наведених положень свідчать про те, що змінні кузови, які в розумінні Порядку №521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації. При цьому, позивачем на підтвердження доводів позовної заяви до матеріалів справи також не долучено й сертифікатів змінного кузову.

Висновки щодо змінного кузову містяться постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду по справах №513/1085/22, №513/1098/22.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортними засобами, які не використовувалися в момент зафіксованих порушень як контейнеровози, тому фактична маса таких транспортних засобів повинна бути не більше 40 тон.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174. Так, згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Згідно пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу 4 транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Автоматичний прилад для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 5.5, автомобільна дорога М-05, км Київ+Одеса, 36+303, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтвами про повірку №№ 35-02/1812, 1813, 1814, 1815 від 12.12.2023, №№ 23-21/000198, 000199, 000201 від 22.09.2023 № 23-21/000306 від 11.12.2023 щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу. В той час, прилади автоматичні для зважування транспортних засобів у русі, застосовують похибку для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Судом встановлено, що розрахунок % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами здійснено за формулою відповідно до ДСТУ ОІМL R 134-1:2010. Державною службою України з безпеки на транспорті наведено відповідні розрахунки згідно спірних постанов, за наслідками дослідження яких у суду не виникає сумнівів у їх правильності.

Аналогічна позиція була висловлена в Постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 року у справі №523/747/24 та від 19.11.2024 року у справі №947/14285/24/

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є доведеним, а рішення суб`єкта владних повноважень є правомірнимими та відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 11, 14, 77, 90, 241-243, 245, 246, 255, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Куриленко