Справа № 140/3766/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3766/24 пров. № А/857/18400/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №140/3766/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції Костюкевич С.Ф.,

час ухвалення рішення 18.06.2024,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.03.2024 №79 про відмову у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» з дати звернення (05.03.2024) з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду Україні Волинській області, як отримувач пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

05.03.2024 позивач звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію по віку згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, при цьому, позивачем до заяви про перехід на пенсію по Закону України «Про державну службу» надано довідки про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії, видані Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24.

Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до Головного управління ПФУ в Запорізькій області, яким було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 12.03.2024 №79 у зв`язку з тим, що врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця для осіб, котрим вже була призначена пенсія за спеціальними законами, не передбачена діючим законодавством.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки досягла пенсійного віку, має необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто має право на призначення пенсії за віком відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №140/3766/24 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.03.2024 №79 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII, починаючи з 05.03.2024, з визначенням розміру пенсії згідно наданих довідок Управління соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оскаржило його в апеляційному порядку та просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення винесене з порушенням норм матеріального права, є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що однією з вимог, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723-XII, є те, що особі до набрання чинності Законом №889-VІІІ не призначалася пенсія відповідно до Закону № 3723-XII, що суд першої інстанції не врахував та не надав належної оцінки тій обставині, що позивачу з 02.10.2001 було призначено та нею отримувалась пенсія за віком державного службовця відповідно до Закону №3723-XII, а з 13.03.2019 - пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування". Також суд першої інстанції критично оцінив твердження відповідача, що у разі проведення перерахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи із заробітку станом на дату призначення пенсії з 02.10.2001 з врахуванням коефіцієнтів підвищення 1,197 та 1,0796 розмір пенсії позивача зменшиться, що є недоцільним.

Крім цього, на думку скаржника суд першої інстанції дійшов хибного висновку у задоволенні вимоги позову про визначення розміру пенсії з урахуванням довідок Управління соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та Nє54/1.16/2-24, оскільки такі є передчасними.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 02.10.2001 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 3723-XII.

13.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV.

05.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, долучивши до заяви довідки про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії, видані Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до Головного управління ПФУ в Запорізькій області, яким було прийнято рішення від 12.03.2024 №79 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що проведення перерахунків пенсій особам, котрим вже була призначена пенсія за спеціальними законами, не передбачена діючим законодавством.

Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців та має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу», а саме, як слідує із дослідженої судом Форми РС-право, яка міститься в матеріалах справи, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 05 місяців 05 днів, а спеціальний 34 роки 05 місяців 27 днів.

Таким чином, на дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (01.05.2016), позивач мала понад 34 роки стажу державної служби та понад 36 років страхового стажу.

На дату звернення позивача до відповідача із заявою про переведення її із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», позивачу виповнилося 77 років.

Також судом першої інстанції враховано, що стаж державної служби позивача становив більше 34 років і станом на день призначення 02.10.2001 пенсії вперше, тому прийшов до висновку, що позивач зберігає право на призначення пенсії відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Оскільки на час набрання чинності Закону №889-VII, а саме станом на 01.05.2016, позивач мала стаж на посадах державної служби понад 20 років, а станом на день звернення до відповідача із заявою від 05.03.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 мала стаж державної служби 34 роки 05 місяців 27 днів та досягла необхідного пенсійного віку, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач зберігає право на призначення пенсії державного службовця за віком згідно Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», а відтак рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.03.2024 №79 про відмову позивачу в перерахунку пенсії/перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII є неправомірним.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту прав позивача у даному випадку буде визнання протиправним і скасування вказаного рішення та зобов`язання цього відповідача перевести позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII» - 05.03.2024 (дати звернення з відповідною заявою), з визначенням розміру пенсії згідно з наданими довідками Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24, та здійснити перерахунок та виплату.

Щодо дати, з якої слід зобов`язати відповідача здійснити переведення позивача на пенсію держслужбовця, то суд врахував положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, згідно з якою переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсії 05.03.2024, то саме з цієї дати необхідно здійснити переведення на такий вид пенсії.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Частиною першою ст.4 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями абз.2 ч.3 ст.45 вказаного Закону передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016р. визначалися Законом України № 3723-XII від 16.12.1993р. «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст.37 цього Закону на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу») право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016р. правове регулювання спірних правовідносин зазнало змін.

Зокрема, відповідно до ст.90 Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами п.12 Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу», але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу», а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» вік та страховий стаж.

Такий висновок відповідає правовій позиції, яка викладена у рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.04.2018р. у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах від 26.06.2018р. у справі № 676/4235/17, від 10.04.2019р. у справі № 607/2474/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, встановленого Законом №1058-ІV, має необхідний страховий стаж, в тому числі понад 20 років на посадах державних службовців, а тому з урахуванням положень пункту 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII.

Посилання відповідача на те, що в силу приписів ст. 37 Закону № 889-VІІІ пенсію може бути призначено лише вперше, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки закон не містить прямої заборони на переведення на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII особи, яка вже отримувала таку пенсію раніше.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.03.2024 №79 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII, починаючи з 05.03.2024 - дня звернення із відповідною заявою.

Разом з тим, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції в частині покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обов`язку визначити розмір пенсії, здійснити її перерахунок та виплату ОСОБА_1 з урахуванням довідок Управління соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24, оскільки такі повинні братися до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, разом з тим відомості, наведені у вказаних довідках відповідачем не оцінювались, а тому така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 19.12.2023 в справі №600/947/23-а.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова пенсійного органу була обґрунтована виключно, тим, що право на перехід з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця для осіб, котрим вже була призначена пенсія за спеціальними законами, не передбачено діючим законодавством. Тобто фактично відмова органу пенсійного фонду стосувалася права на переведення на пенсію державного службовця, однак, питання щодо визначення розміру пенсії і врахування відповідних довідок відповідачем не вирішувалось.

Таким чином позовні вимоги про обрахунок пенсії з урахуванням конкретних довідок про складові заробітної плати в цілому є передчасним, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Подібно висловився касаційний суд в постанові від 12.09.2023 в справі №560/8328/22, хоч і відмовив в задоволенні цієї вимоги з дещо інших мотивів.

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції в частині покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обов`язку визначити розмір пенсії, здійснити її перерахунок та виплату ОСОБА_1 з урахуванням довідок Управління соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24 допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, а відтак рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, а в решті судове рішення слід залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скарги слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване рішення суду у відповідній частині. В решті рішення суду залишити без змін.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 241, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №140/3766/24 в частині покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обов`язку визначити розмір пенсії, здійснити її перерахунок та виплату ОСОБА_1 з урахуванням довідок Управління соціального та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 01.03.2024 за №53/1.16/2-24 та №54/1.16/2-24 скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову в цій частині.

У решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №140/3766/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк