Справа № 160/25151/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокуСправа №160/25151/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024р. (згідно відомостей Укрпошта) ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 17.06.2024р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.08.2023р. Головним управлінням у Сумській області їй було призначено пенсію за віком на пільгових умовах. Як зазначає позивач, 26.07.2024р. вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте, листом №47791-33625/П-01/8-0400/24 від 27.08.2024р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, зокрема, про те, що здійснити перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає законних підстав, оскільки вона не була зайнята на підземних роботах. Позивач вважає таку бездіяльність пенсійного органу протиправною, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. У відповіді на відзив від 08.11.2024р. позивач посилається на ті ж самі обставини, що і у позові (а.с.47-50).

Ухвалою суду від 23.09.2024р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.22).

30.10.2024р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що з 23.08.2023 позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому, страховий стаж позивача складає 48 років 04 місяці 27 днів (в пільговому обчисленні, зарахований по 17.08.2023), в тому числі робота за Списком № 1 22 роки 11 місяців 25 днів; обов`язковою умовою застосування норм цього закону для працівників є: виконання робіт по видобуванню вугілля, залізної руди, руди кольорових і рідкісних металів, тощо, виконання робіт на шахтобудівних підприємствах, або виконання робіт в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах при зайнятості на підземних роботах повний робочий день; позивач працювала машиністом конвеєра, машиністом крана (кранівником) та бункерувальником, а не на видобутку вугілля, залізної руди тощо, що є основною вимогою Закону України «Про підвищення 3 престижності шахтарської праці». Окрім того, відповідач посилається на свої дискреційні повноваження у спірних правовідносинах (а.с.31-32).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 20.11.2024р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2023р. у справі №160/24593/23, яке набрало законної сили 05.12.2023р., адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено повністю та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період її роботи з 01.04.2000 по 17.08.2023 відповідно до довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про підтвердження наявного трудового стажу для призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.08.2023 №1451-1385 у повному обсязі; призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 23.08.2023 на підставі пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, що підлягає застосуванню відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України № 1- р/2020 від 23.01.2020 (згідно відомостей з ЄДРСР).

На виконання наведеного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачеві було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 23.08.2023, що підтверджується копією листа відповідача від 27.08.2024р., наявною у справі (а.с.16-17).

На звернення позивача від 26.07.2024р., листом №47791-33625/П-01/8-0400/24 від 27.08.2024р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, зокрема, про те, що здійснити перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає законних підстав, оскільки вона не була зайнята на підземних роботах, що підтверджується змістом копії відповідного листа (а.с.16-17).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з бездіяльністю відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р., у зв`язку з чим позивач просить захистити її порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такої бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 17.06.2024р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Загальні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 викладено у такій редакції: Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності до ст.1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці (далі Закон №345) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно до ст.8 Закону №345 (у редакції чинній з 11.10.2017р.) визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 11.10.2017р. особам, пенсія яким призначена за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали саме на підземних роботах, зокрема, не менш як 7,5 років для жінок та на яких розповсюджується дія Закону №345, мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, 23.08.2023р. ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої надала, зокрема, трудову книжку та довідку про підтвердження пільгового стажу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1451-1385 від 17.08.2023р. (а.с.34 зворот 35).

Згідно довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1451-1385 від 17.08.2023р. ОСОБА_1 у періоди з 01.04.2000р. по 17.08.2023р. працювала повний робочий день в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посадах машиніста конвеєра, зайнятим дробленням руди чорних металів, нерудних копалин, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, машиніста крана (кранівником), зайнятим дробленням руди чорних металів, нерудних копалин, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, бункерувальником, зайнятим дробленням руди чорних металів, нерудних копалин, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію на виробництвах рудопідготовки, підготовки руди та гірничих роботах, наведені посади, які займала позивачка, відносяться до Списку №1 (а.с.42-44).

Інформація у вищенаведеній довідці кореспондується із записами в трудовій книжці позивача, копія якої наявна у справі (а.с.39-41).

Таким чином, оскільки відомості наведені у трудовій книжці позивача та в уточнюючій вищенаведеній довідці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1451-1385 від 17.08.2023р. не підтверджують факту того, що позивачка працювала повний робочий день саме на підземних роботах, що є неодмінною умовою для обчислення її пенсії із застосуванням положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", суд приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно не було здійснено позивачеві обчислення розміру пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а відповідно, позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р., є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність бездіяльності відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р., з урахуванням положень чинного пенсійного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, та встановлених судом обставин у справі.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання позивача у позові на те, що розмір її пенсії повинен бути обрахований згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» тому що у неї наявний необхідний пільговий стаж для такого обчислення, так як лише у разі якщо особа, на яку розповсюджується дія Закону №345, та пенсія якій призначена за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відпрацювала саме на підземних роботах, зокрема, не менш як 7,5 років для жінок, то розмір її пенсії обчислюється виходячи з положень абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність бездіяльності відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р., суд приходить до висновку, що пенсійний орган, не провівши такий перерахунок пенсії позивачеві , діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом не встановлено порушень прав позивача бездіяльністю відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р., а тому у задоволенні даних позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 23.08.2023р. (основної вимоги), а, відповідно, і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" починаючи з 17.06.2024р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням того, що у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за квитанцією №190417286 від 16.09.2024р., слід покласти на позивача за нормами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва