Справа № 380/2851/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 рокусправа № 380/2851/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі-відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати відмову відповідача-1 у перерахунку пенсії від 18.01.2024 № 1760-1458/С-53/8-1300/24;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 06.09.1991 по 15.05.1994 на посаді начальника СТОА (станція технічного обслуговування автомобілів) Пустомитівського АТП та здійснити перерахунок пенсії з дня звернення 17.11.2022.

Ухвалою від 08.02.2024 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 23.03.2023 відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 17.11.2022 звернувся до пенсійного органу із заявою та відповідними документами щодо призначення пенсії за віком, втім, йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не врахований період роботи з 06.09.1991-15.05.1994 у зв`язку з виправленням дати прийняття позивача на роботу. Для врахування стажу необхідно було подання позивачем уточнюючої довідки. 13.01.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого до призначення пенсії на підставі наданої довідки від 19.12.2023 № 1722, відповідно до якої документи, зокрема, накази з кадрових питань та відомості нарахування зарплати по Пустомитівському АТП ВАТ "Автосервіс" на зберігання в архівний відділ у м. Пустомити (архівний відділ Пустомитівської РДА) не надходили, тому надати довідку про період роботи на вказаному підприємстві за 1991-1994 роки не є можливим.

18.01.2024 відповідач-1 відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням загального трудового стажу у період роботи з 06.09.1991 по 27.08.1994 у зв`язку тим, що у записах трудової книжки наявне виправлення у даті прийняття на роботу (06.09.1991).

Позивач відмічає, що згідно із записом № 8 від 06.09.1991 трудової книжки позивача, відповідно до наказу від 06.09.1991 № 76 ОСОБА_1 прийнятий по переводу на посаду начальника СТОА (Станція технічного обслуговування автомобілів) Пустомитівського АТП. На думку позивача, доказом працевлаштування згідно із вище вказаним наказом є наступний запис у трудовій книжці № 9 від 15.05.1994 про переведення на посаду головного інженера на цьому ж підприємстві.

Позивач вважає відмову пенсійного органу у зарахуванні до трудового стажу період з 05.09.1991 по 15.05.1994 протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

08.03.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що період роботи позивача з 06.09.1991 по 27.08.1994 у Пустомитівському АТП ВАТ "Автосервіс" не зарахований до загального трудового стажу через наявність виправлення у записах трудової книжки щодо дати прийняття на роботу (06.09.1991). З метою підтвердження цього стажу позивач мав надати відповідну довідку або накази про прийняття та звільнення з роботи. Проте долучена позивачем довідка Архівного управління свідчить, що документи Пустомитівського АТП ВАТ "Автосервіс" до архіву не надходили, що унеможливлює перевірку зазначених даних.

Покликаючись на абзац перший пункту 18 Порядку № 637, відповідач-1 зазначає, що за відсутності документів про стаж роботи і неможливості їх отримання внаслідок ліквідації підприємства або відсутності архівних даних, підтвердження стажу роботи може здійснюватися за свідченнями не менше двох осіб, які знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві та мають документи про свій стаж роботи за відповідний період. Жодних свідчень від таких осіб, які б могли підтвердити період роботи позивача, не надано.

Відтак, відповідач-1 вважає, що його дії щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 є правомірними та ґрунтуються на вимогах Конституції України, законів України та чинного порядку.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

14.03.2024 позивач надіслав відповідь на відзив, де заперечує проти доводів відповідача, наведених у відзиві. Зазначає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

18.03.2024 відповідач-1 подав заперечення на відповідь на відзив. У своїх запереченнях відповідач-1 не погоджується із доводами наведеними у відповіді на відзив, оскільки вони не спростовують позицію, викладену у відзиві. Повторно акцентує увагу суду на правомірності своєї позиції, викладеної у відзиві, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, зокрема Порядку № 637.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 14.09.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Відповідно до записів № 8-9 трудової книжки ОСОБА_1 від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 , позивач у період з 06.09.1991 працював у ІНФОРМАЦІЯ_1 :

06.09.1991 прийнятий по переведенню на посаду начальника СТОА на підставі наказу від 06.09.1991 № 76;

15.05.1994 - переведений на посаду головного інженера на підставі наказу від 16.05.1994 № 18-к.

17.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу набутого до призначення пенсії з 01.01.1984 по 31.10.1991.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для розгляду заяви позивача та прийняття рішення визначено Головне управління ПФУ в Полтавській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, оскільки наявні виправлення в даті прийняття. Запропоновано долучити уточнюючу довідку.

13.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу набутого до призначення пенсії на підставі наданої копії довідки від 19.12.2023 № 1722. Дата звернення позивачем не заперечується та підтверджується змістом позовної заяви.

18.01.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області листом № 1760-1458/С-53/8-1300/24 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказавши, що з 14.09.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. 17.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян сервісного центру №18 у м. Пустомити з наступними документами: паспорт, довідка про зміну реєстрації номера облікової картки платника податків, довідка про заробітну плату з Архівного управління за період з 01.01.1984 по 31.10.1991 та довідка про відсутність документів АТП ВАТ "Автотранспортне підприємство", заява про відкриття карткового рахунку, військовий квиток, трудова книжка, свідоцтво про зміну імені.

У листі відповідача-1 від 18.01.2024 також зазначено, що період роботи з 06.09.1991 по 27.08.1994, набутий в Пустомитівському АТП ВАТ "Автосервіс", до загального трудового стажу не зарахований, оскільки у записах трудової книжки наявне виправлення у даті прийняття на роботу (06.09.1991), відповідно необхідно долучити підтверджуючу довідку та вказати накази про прийняття та звільнення. Долучено довідку Архівного управління, де зазначено, що документи Пустомитівського АТП ВАТ "Автосервіс" на зберігання не надходили. Отже, підстави для проведення перерахунку відсутні.

При цьому, відповідач-1 зазначив, що абзацом першим пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх унаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж, ті що зазначені в пункті 17 Порядку №637, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Позивач вважає відмову пенсійного органу у зарахуванні трудового стажу за період з 05.09.1991 по 15.05.1994 протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), норми якого суд застосовує в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 14.09.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Правовідносини подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з пп. 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком, разом з іншими, додаються документи: про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , звертаючи до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії від 17.11.2022 надав відповідачу-1 окрім іншого, копію трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 .

Спірним у межах цієї справи є запис № 8 трудової книжки ОСОБА_2 від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 , оскільки у ньому наявне виправлення у даті прийнятті на роботу 06.09.1991.

Так, на час внесення до трудової книжки позивача від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 запису № 8 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, яку суд застосовує в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 № 252 зі змінами, внесеними постановою Держаного комітету СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 № 412 (далі - Інструкція № 162).

Відповідно до п. 1.2 вказаної Інструкції № 162 прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно із п. 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Отже, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до наведених норм чинного законодавства, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Подання додаткових документів, окрім трудової книжки відповідно до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено виключно для випадків, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Таким чином, суд не погоджується із твердженням відповідача-1 про те, що для зарахування періоду роботи з 06.09.1991 по 27.08.1994 до загального трудового стажу ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 необхідно було надати підтверджуючі документи, оскільки із матеріалів справи встановлено, що позивач до заяви від 17.11.2022 та від 13.01.2024 про перерахунок пенсії долучив, окрім іншого, копію трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 .

Суд встановив, що відповідно до запису № 8 трудової книжки ОСОБА_1 від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 , позивач 06.09.1991 прийнятий по переведенню на посаду начальника СТОА на підставі наказу від 06.09.1991 № 76;

Отже, суд вважає, що дата наказу про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 06.09.1991 № 76 підтверджує дату вчинення запису № 8 саме 06.09.1991, відтак наявність виправлення у даті запису "06" не свідчить про недостовірність вчинення вказаного запису саме у цей день.

Суд критично оцінює позицію пенсійного органу, оскільки у такому разі відсутня необхідність подання підтверджуючих документів у зв`язку із відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, як це передбачено п. 3 Порядку № 637.

На переконання суду, незначне виправлення, що знаходить своє підтвердження у наказі про прийняття позивача на роботу, трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 не є неправильними чи неточними записами про періоди роботи, а відтак наведена пенсійним органом підстава для не врахування періоду роботи позивача з 06.09.1991 по 15.05.1994, є необґрунтованою.

Інших недоліків щодо неврахування періоду роботи позивача з 06.09.1991 по 15.05.1994 при розгляді заяв від 17.11.2022 та 13.01.2024, відповідач-1 не встановив та не зазначив.

Суд зауважує, що недоліки у заповненні трудової книжки, враховуючи відсутність сумніву та спору щодо належності трудової книжки позивачу, наявність інших обов`язкових реквізитів (зокрема, печатки підприємства), є формальним та таким, що не спричиняє втрату юридичної сили цього документу.

Так, суд зауважує, що спірні записи наявні у трудовій книжці ОСОБА_1 від 15.08.1979 серії НОМЕР_1 скріплені печаткою відповідного підприємства.

Отже, підхід відповідача-1 до розгляду заяви ОСОБА_1 є свідченням надмірного формалізму, який у питанні визначення права особи на перерахунок пенсії, враховуючи значення вказаного питання для заявника, суд розцінює як прояв недобросовісності, нерозумності та непропорційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що спірна відмова у зарахуванні до загального трудового стажу позивача періоду роботи з 05.09.1991 по 15.05.1994 на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності, розумності та пропорційності, з огляду на що є протиправною.

Варто зауважити, що позивач заявляє позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Головного управління ПФУ у Львівській області викладеній у листі від 18.01.2024 №1760-1458/С-53/8-1300/24, та просить зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 05.09.1991 по 15.05.1994 та здійснити перерахунок пенсії з дня звернення 17.11.2022.

Однак, зі змісту відмови від 18.01.2024 № 1760-1458/С-53/8-1300/24 слідує, що позивач звернувся до відповідача-1 13.01.2024, про що і сам позивач стверджує у позовній заяві.

Разом із тим, 17.11.2022 дата, з якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії, стосується відмови Головного управління ПФУ в Полтавській області.

Суд відмічає, що спірною у межах цієї справи є відмова від 18.01.2024 № 1760-1458/С-53/8-1300/24 прийнята Головним управлінням ПФУ у Львівській області за результатами розгляду заяви позивача від 13.01.2024.

Встановлені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії з 17.11.2022 дати звернення до відповідача-2, оскільки відмова цього структурного підрозділу пенсійного органу позивачем в межах даної справи не оскаржується.

Щодо твердження відповідача-1 про підтвердження стажу роботу на підставі показань не менше двох свідків, та стосовно клопотання позивача про виклик свідків, поданого з позовною заявою, суд зважає на таке.

Вирішуючи цей спір, суд вважає, що показання свідків не мають вирішального значення у справі, оскільки факти, які могли б бути підтверджені свідками, вже належним чином підтверджені іншими матеріалами справи, зокрема, записами у трудовій книжці.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що порушене право позивача належить захистити шляхом зобов`язання відповідача-1 зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.09.1991 по 15.05.1994 та повторно розглянути заяву від 13.01.2024 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) період роботи на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП з 06.09.1991 по 15.05.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) період роботи на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП з 06.09.1991 по 15.05.1994 та повторно розглянути заяву від 13.01.2024 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна