Справа № 160/34630/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/34630/23

Головуючий суддя І інстанції Рищенко А.Ю.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року в адміністративній справі №160/34630/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2016 по 28.12.2021;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2020 по 03.11.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по 28.12.2021;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2020 по 03.11.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 05.10.2021 по 28.12.2021.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 23.03.2022 по 03.11.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 05.10.2021 по 28.12.2021.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 23.03.2022 по 03.11.2022.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по 28.12.2021 та на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2020 по 03.11.2022.

Військова частина НОМЕР_1 , також не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про залишення адміністративного позову без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, визначений ст. 122 КАС України за відсутності поважних підстав на його поновлення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

15.09.2020 був виключений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.09.2020 №178 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

22.03.2022 постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/2947/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. у справі № 160/2947/21 було задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. у справі № 160/2947/21 скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнано протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_2 щодо виплати не у повному розмірі грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 15.09.2020 року включно.

Визнано протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_2 , які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні починаючи з 01.01.2020 по 15.09.2020 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020 рік 2102 грн.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_2 починаючи з 01.01.2020 по 15.09.2020 включно, вчинити дії щодо перерахунку грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020 рік 2102 грн. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_2 вчинити дії щодо перерахунку та виплати компенсації за 5 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2020 рік, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 рік та перерахунку грошової допомоги по звільненню за 28 календарних років виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020 рік 2102 грн. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідачем-2 було виконано вищевказане рішення та позивачу було виплачено 03.11.2022 125 808,28 грн.

Також, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №160/17036/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, стягнення індексації та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 в період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 в період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р., з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 04.10.2021.

Відповідачем-2 було виконано зазначене рішення суду та позивачу було виплачено 28.12.2021 у розмірі 84 638,95 грн.

28.06.2023 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_2 із заявою щодо виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2016 по 28.12.2021 та на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2020 по 03.11.2022.

Дана заява була отримана відповідачем-1 30.06.2023 за вх. №1024, однак жодної відповіді на заяву ОСОБА_1 надано не було.

Позивач, вважаючи наявними підстави для компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати: на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №160/2947/21 з 23.03.2022 по день фактичної виплати 03.11.2022; на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №160/17036/20 з 05.10.2021 по день фактичної виплати 28.12.2021.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, строки звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та їх обчислення є наступними:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк- у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії (грошового забезпечення) за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.04.2024 року по справі № 560/8194/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом спірних правовідносин виступає правомірність зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Отже, з огляду на заявлені позовні вимоги, строк звернення до суду з даним позовом становить 6 місяців, який обраховується з дати коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

З матеріалів справи видно, що виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №160/17036/20 відповідачем проведено лише 28.12.2021 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що виплату позивачу грошового забезпечення за рішенням суду від 22.03.2022 у справі №160/2947/21 відповідачем проведено 03.11.2022 у розмірі 125 808,28 грн., що сторонами не заперечується.

Відтак, в силу вищенаведених приписів, починаючи з 01.01.2022 року та 01.12.2022 року позивач повинен був бути обізнаний про порушення своїх прав щодо невиплати компенсації втрати частини доходів за вказані періоди.

Однак, з матеріалів справи слідує, що з даним адміністративним позовом позивач звернувся до окружного адміністративного суду 29.12.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, визначеного ст. 122 КАС України.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 року було запропоновано ОСОБА_1 у строк до 12.11.2024 надати до суду клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову у даній справі з наведенням відповідних підстав (в разі наявності).

На виконання вимог наведеної ухвали, позивачем 08.11.2024 року було подано до Третього апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку на подання адміністративного позову.

Вказана заява була обґрунтована посиланням на те, що позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 з заявою (скаргою) про отримання компенсації втрати частини доходів 30.06.2023, то відповідно шестимісячний строк звернення до суду закінчується 30.12.2023 включно. Зауважено, що перебуваючи з 27.02.2022 по теперішній час (28.06.2022 та 03.05.2023 і більше) на військовій службі у Збройних Силах України, позивач був суттєво обмежений у термінах і правах та не мав можливості вчасно звернутися до суду з позовною заявою, у зв`язку з проходженням ним служби у Військовій частині НОМЕР_3 , тому має право на поновлення строків звернення до суду.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що оскільки норми Закону N 2050-III і Порядку № 159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися за виплатою такої компенсації, то дії позивача по вирішенню спору в позасудовому порядку шляхом звернення до відповідача з заявою про виплату компенсації втрати частини доходів не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду та вказане не може бути поважною підставою для його поновлення.

Що стосується посилань позивача на те, що останній перебуває на військовій службі з 27.02.2022 року та не мав належної можливості по своєчасному зверненню до суду, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як вбачається з наданого позивачем витягу з наказу начальника регіонального управління сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 27.02.2022 року № 55, останнім було мобілізовано полковника юстиції запасу ОСОБА_1 юрисконсультом юридичної служби Регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 25).

При цьому, будь-яких доказів неможливості подання адміністративного позову під час проходження військової служби у наведеному органі (тривалі відрядження, залучення до участі в бойових діях, тощо) у строки, визначені ч. 2 ст. 122 КАС України, позивачем до суду подано не було.

Також слід зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні та мобілізації особи, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.12.2022 року по справі № 990/102/22, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Інших доказів, які б підтверджували факт поважності підстав пропуску строку звернення до суду позивачем надано не було.

Таким чином, враховуючи тривалий пропуск позивачем строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України, ненадання останнім належних доказів поважності підстав його пропуску, його юридичної обізнаності в силу займаної посади та наявності доступу, в тому числі до комунікаційної системи «Електронний суд» за якою надавались документи по даній справі, колегія суддів апеляційного суду вважає, що адміністративний позов був поданий позивачем поза межами строку, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України, а поважні підстави для його поновлення - відсутні.

Отже, з огляду на наведені обставини, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про залишення позовних вимог без розгляду. Апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 319 КАС України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 315, ст. 317 ст. 319, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року в адміністративній справі №160/34630/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко