Справа № 520/14571/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 р. Справа № 520/14571/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2024, суддя Шляхова О.М., повний текст складено 02.09.24 по справі № 520/14571/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області третя особа Головне управління ДПС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, у якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області:

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції в сумі 25548418,83 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції в сумі 1244811,34 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції 1020 грн. за порушення п. 85.2 ПК України;

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції 2040 грн. за повторне порушення п. 85.2 ПК України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області:

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції в сумі 25548418,83 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» по акту фактичної перевірки реєстраційний номер 1066/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 19.04.2024;

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції в сумі 1244811,34 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» по акту фактичної перевірки реєстраційний номер 1070/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 19.04.2024;

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції 1020 грн. за порушення п. 85.2 ПК України по акту фактичної перевірки реєстраційний номер 1066/04/36/07/08/РРО/759701023 від 19.04.2024;

- № 7 від 17.05.2024 про стягнення штрафної (фінансової) санкції 2040 грн. за повторне порушення п. 85.2 ПК України по акту фактичної перевірки реєстраційний номер 1070/04/36/07/08/РРО/759701023 від 19.04.2024.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначив, що всупереч п. 85.2 ст. 85 ПК України суб`єктом господарювання не було надано під час проведення перевірок у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки (зокрема, первинних документів про походження товару, банківських виписок), контролюючим органом правомірно було притягнуто його до фінансової відповідальності на підставі ст. 121 ПК України.

Апелянт зазначав про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність обов`язку у позивача вести товарний облік, оскільки платник податків здійснював реалізацію, у тому числі товарів медичного призначення, а саме сонцезахисних окулярів. Під терміном «вироби медичного призначення» розуміються будь-які інструменти, апарати, прилади, пристрої, програмне забезпечення, матеріали або інші вироби, призначені для діагностики, лікування, профілактики організму людини та (або) забезпечення таких процесів.

Офтальмологічний виріб (сонцезахисні окуляри) є індивідуальним захистом очей від зовнішніх подразників, які можуть впливати на стан здоров`я та самопочуття людини, а також можуть полегшити перебіг хвороби пацієнта в разі захворювання зору, а також полегшити стан зору людини, а також профілактика захворювань зору».

Отже, очевидним є висновок про те, що сонцезахисні окуляри це виріб медичного призначення, оскільки вони призначені саме для запобігання негативного впливу сонячних променів на очі, а отже для профілактики захворювання очей.

Таким чином, суб`єкт господарювання здійснював продаж товарів, які відносяться до групи товарів медичного призначення, що зобов`язує його дотримуватися вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Також апелянт зазначав про безпідставне врахування судом першої інстанції висновку Харківської торгово промислової палати, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» зазначений орган не уповноважений проводити експертні дослідження з питання, що було предметом експертного дослідження.

На підставі викладеного, відповідач вважав, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 не відповідає вимогам ст. 242 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги, вважала рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засідання проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з метою дотримання норм законодавства з питань порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обсяг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), 09.04.2024 розпочато фактичні перевірки за період діяльності з 01.05.2021 по дату завершення фактичної перевірки, з урахуванням вимог ст. 102 ПК України:

- магазину «Isaia» за адресою: м. Дніпро, бул. Катеринославський 2;

- магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2.

За результатами проведених перевірок складено:

- акт за реєстраційним № 1066/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 18.04.2024, яким зафіксовано порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», порушення ведення обліку товарних запасів, здійснення продажу товару, які не відображено в обліку; а саме згідно баз даних ДПС України 04.12.2023 здійснено продаж виробу медичного призначення «Окуляри с/з +чохол чоловічий на загальну суму 58013 грн., чек від 04.12.2023, з порушенням встановленого порядку обліку ТМЦ на загальну суму з 04.12.2023 по 17.04.28,83 грн., п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме ненадання посадовим особам орган ДПС України всіх документів, що стосуються об`єкту перевірки за вимогою від 09.04.2024;

- акт за реєстраційним № 1070/04-36-07-08-РРО- від 19.04.2024, яким зафіксовано порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», порушення ведення обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, які не відображено в товарному обліку, а саме згідно баз даних ДПС України 04.12.2023 здійснено продаж виробу медичного призначення «Окуляри с/з +чохол чоловічий на загальну суму 58013 грн., чек від 04.12.2023, з порушенням установленого порядку обліку ТМЦ на загальну суму з 04.12.2023 - 1244811,34 грн., п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме ненадання посадовим особам орган ДПС України всіх документів, що стосуються об`єкту перевірки за вимогою від 09.04.2024.

В подальшому, на підставі вказаних актів перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.05.2024:

- № 7 про застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 25548418,83 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР;

- № 7 про застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 1244811,34 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР;

- № 7 про застосування штрафної (фінансової) санкції 1020 грн. за порушення п. 85.2 Податкового кодексу України;

- № 7 від 17.05.2024 про застосування штрафної (фінансової) санкції 2040 грн. за повторне порушення п.85.2 Податкового кодексу України.

Не погодившись із рішеннями відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимоги щодо ведення обліку товарних запасів та здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку, на позивача не розповсюджуються.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 81 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.

Так, фактична перевірка здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи) відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України.

Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підставі та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Із матеріалів справи встановлено, що підставою проведення перевірки магазинів «Isaia», «Stefano Ricci» за адресою м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, у наказах Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.04.2024 № 1387-п, № 1388-п визначено п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями ст. 80 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Відповідно до абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, за змістом підп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України підставою для перевірки є письмове звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону.

У ході розгляду справи встановлено, що підставою для проведення перевірки було звернення споживача ОСОБА_3 від 15.03.2024, подане на ім`я начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, щодо недотримання порядку використання касових апаратів у магазинах, у тому числі «Isaia», «Stefano Ricci», розташованих на бул. Катеринославський у м. Дніпро.

Зазначене звернення відповідає вимогам, встановленим ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", а саме містить прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, суть порушеного питання, підписано заявником із зазначенням дати.

Таким чином, у даному випадку обґрунтована наявність підстав для проведення фактичної перевірки позивача, визначених п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Також, позивач, обґрунтовуючи протиправність проведення контролюючим органом перевірки, зазначав, що в порушення процедури призначення перевірки, спірні накази не містили найменування та реквізитів суб`єкта, який перевірявся.

Втім, такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як встановлено із наказів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.04.2024 № 1387-п, № 1388-п, останні видано з приводу проведення фактичної перевірки об`єктів за місцем провадження діяльності: магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2.

Стосовно доводів позивача про те, що проведена контролюючим органом перевірка не відповідала визначенню фактичної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст.102 ПК України (не пізніше 1095 днів).

Аналогічний висновок щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності відповідного наказу про призначення такої перевірки було зроблено Верховним Судом постанові від 20.05.2022 у справі № 826/8284/17.

Також Верховним Судом у постанові від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23 сформовано висновок, відповідно до якого контролюючий орган під час проведення фактичної перевірки має правову можливість використовувати податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про дотримання контролюючим органом вимог законодавства при призначенні та проведенні перевірки позивача, з огляду на наявна необхідність надання оцінки правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в контексті наявності встановлених під час перевірки порушень.

Так, підставою прийняття податкових повідомлень-рішень від 17.05.2024 № 7, № 7, якими до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні санкції на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» стали висновки податкового органу щодо порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечення ведення обліку товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Із наведених норм слідує, що за загальним правилом суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Разом з тим, згідно з п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

Із матеріалів встановлено, ФОП ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку третьої групи та не є платником податку на додану вартість.

Таким чином, в силу п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України має право вести облік у довільній формі, вимоги щодо ведення обліку товарних запасів та здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку, на позивача не розповсюджуються.

Втім, виключення становлять обставини здійснення продажу технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння.

Так, за висновками контролюючого органу згідно даних ДПС України 04.12.2023 позивачем здійснено продаж виробу медичного призначення, а саме «Окуляри с/з +чохол чоловічий» на загальну суму 58013 грн., чек від 04.12.2023 з ПРРО фон., що, ну думку відповідача створює обов`язок виконання вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" щодо ведення обліку товарних запасів та здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Отже, спірним питанням, яке підлягає вирішенню під час розгляду даної справи, є можливість віднесення товару «окуляри сонцезахисні» до товарів медичного призначення.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 затверджено Технічний регламент щодо медичних виробів, дія якого поширюється на медичні вироби та допоміжні засоби до них.

Згідно з абз. 9 ч. 2 Технічного регламенту медичний виріб - будь-який інструмент, апарат, прилад, пристрій, програмне забезпечення, матеріал або інший виріб, що застосовуються як окремо, так і в поєднанні між собою (включаючи програмне забезпечення, передбачене виробником для застосування спеціально для діагностичних та/або терапевтичних цілей та необхідне для належного функціонування медичного виробу), призначені виробником для застосування з метою забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороби пацієнта в разі захворювання, діагностики, моніторингу, лікування, полегшення стану пацієнта в разі травми чи інвалідності або їх компенсації, дослідження, заміни, видозмінювання або підтримування анатомії чи фізіологічного процесу, контролю процесу запліднення та основна передбачувана дія яких в організмі або на організм людини не досягається за допомогою фармакологічних, імунологічних або метаболічних засобів, але функціонуванню яких такі засоби можуть сприяти.

Пунктом 9 Технічного регламенту передбачено, що введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється тільки в разі, коли вони повністю відповідають вимогам цього Технічного регламенту, за умови належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування їх за призначенням.

З 02.07.2014 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 01.07.2014 № 216 «Про затвердження переліку медичних виробів, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України яких підлягають обкладенню податком на додану вартість за ставкою 7 відсотків».

Відповідно до пункту 1 вказаної постанови, до цього переліку належать медичні вироби, для визначення яких вживаються такі терміни: «медичний виріб» - у значенні, наведеному у підп. 9 п. 2 Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753.

Підпунктом 1 пункту 3 Постанови № 216 передбачено, що документами, які підтверджують належність продукції до медичних виробів, є: свідоцтво про державну реєстрацію медичного виробу або підтвердження про державну реєстрацію медичного виробу - для виробів, які пройшли процедуру державної реєстрації в установленому порядку.

Враховуючи викладене, медичними виробами вважаються вироби, які відповідають визначенню термінів «медичний виріб» згідно з підп. 9 п. 2 Технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753, та підтверджені свідоцтвом про державну реєстрацію медичного виробу або підтвердження про державну реєстрацію медичного виробу.

Із матеріалів справи встановлено, що ФОП ОСОБА_2 згідно з видатковою накладною № 334 від 01.12.2023 на підставі договору № 01/12/23-бд від 01.12.2023 від ТОВ «БЛАНШ ТОРГ ПЛЮС» отримано, у тому числі, окуляри «Stefano Ricci» з чохлом артикул SFRSG002PCSSGBOXPVDCS 1440.ВЛ.20 у кількості 2 шт.

Так, відповідач віднесення даного виду товару до товарів медичного призначення обґрунтовує тим, що відповідно до переліку виробів медичного призначення окуляри віднесено до коду УКТ ЗЕД 900410100.

Український класифікатор товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) це систематизований перелік товарів, що складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України, який затверджено Законом України «Про Митний тариф України» вiд 19.10.2022 № 2697-IX.

Відповідно до Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України Про Митний тариф України, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Суть класифікатора полягає в тому, що кожному товару присвоюється 10-значний код (для ряду товарів застосовується 14-значний код), який надалі і використовується при проведенні митних операцій, таких як декларування або стягнення митних зборів.

Дане кодування застосовується з метою забезпечення однозначної ідентифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також для спрощення автоматизованої обробки митних декларацій та інших відомостей, наданих митним органам при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності її учасниками.

Так, до коду УКТ ЗЕД 900410100 віднесено:

- розділ XVIII (90-92): Прилади та апарати оптичнi, фотографiчнi, кiнематографiчнi, контрольнi, вимiрювальнi, прецизiйнi, медичнi або хiрургiчнi; годинники всiх видiв; музичнi iнструменти; їх частини та приладдя;

- Група 90: Прилади та апарати оптичнi, фотографiчнi, кiнематографiчнi, контрольнi, вимiрювальнi, прецизiйнi; медичнi або хiрургiчнi; їх частини та приладдя;

- 9004: Окуляри, захиснi окуляри та аналогiчнi оптичнi вироби, коригувальнi, захиснi або iншi:

- 9004 10: окуляри сонцезахиснi:

- - 9004 10 10 00: з оптичними лiнзами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що класифікація УКТ ЗЕД застосовується для здійснення митного оформлення товарів та предметів, що переміщуються через митний кордон України.

Втім, віднесення певного товару до конкретної категорії здійснюється на підставі аналізу його опису, характеристик та властивостей.

Відповідно до Державних стандартів України (ДСТУ) сонцезахисні окуляри віднесено до ДСТУ ЕN 1836:2005 «Засоби індивідуального захисту очей «СОНЦЕЗАХИСНІ ОКУЛЯРИ, ПРОТИВІДБЛПСКОВІ ФІЛЬТРИ ЗАГАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ (ЕN 1836:1997, IDТ), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 30.06.2005 № 156 з 2007-01-01, зі зміною дати чинності згідно з наказом № 82 від 11.04.2007.

Стандарти на продукцію встановлюють вимоги до груп однорідної або певної продукції, послуги, які забезпечують її відповідність своєму призначенню. У них наводяться технічні вимоги до якості продукції (послуг) при її виготовленні, постачанні та використанні.

Зазначений стандарт ДСТУ ЕN 1836:2005 визначає фізичні властивості (механічні, оптичні тощо) для сонцезахисних окулярів і противідблискових фільтрів слабкої сили, що не є окулярами, призначуваними лікарями, а призначені для захисту від сонячного випромінювання загального призначення, для суспільного і внутрішнього використання, включаючи використання на дорогах і під час водіння автомобіля.

При цьому, цей стандарт не застосовують для сонцезахисних окулярів і фільтрів ослаблення сонячного випромінювання, що служать медичним цілям.

У ході судового розгляду справи на підтвердження своєї позиції позивачем було надано наступні докази.

Відповідно до Протоколу № 03/1501 від 06.05.2024 Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» «Вимірювання діоптрій в сонцезахисних окулярах згідно з заявкою № 01 від 03.05.2024» предметом дослідження були сонцезахисні окуляри «Stefano Ricci», надані на дослідження ФОП ОСОБА_1 .

За результатами проведеного вимірювання встановлено, що значення рефракції в обох лінзах складає 0.00 дптр.

Крім того, зазначено, що за отриманими значеннями об`єкт вимірювання (сонцезахисні окуляри) не відповідає жодному з параметрів ДСТУ EN ISO 9801:2014 Офтальмологічні прилади. Набори пробних лінз. Загальні положення (EN ISO 9801:2009, IDT).

Також відповідно до експертного висновку Харківської торгово-промислової палати № 52-ИМ24 від 16.05.2024, яким досліджувалися сонцезахисні окуляри «Stefano Ricci»:

- товар представляє собою сонцезахисні окуляри загального призначення, виробником товару є «Stefano Ricci»;

- виміряне значення рефракції, діоптрій складає 0.00 у правій та лівій лінзах відповідно до Протоколу № 03/1501К від 06.05.2024 ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (Харківстандартметрологія)»;

- товар не має забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороб, а отже не відповідає вимогам медичного виробу у розумінні Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753.

Крім того, експертним висновком Харківської торгово-промислової палати № 473/24 від 09.05.2024 визначено, що згідно з проведеним аналізом у відповідності з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеною у додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 № 2697-ІХ (чинний з 01.01.2023) та Поясненнями до УКТЗЕД (Наказ Державної митної служби України від 14.12.2022 № 543. чинний з 01.01.2023) сонцезахисні окуляри «Stefano Ricci» (з пластиковими лінзами, що не коригують зір) відносяться до кодів 9004 10 91 00 (окуляри, захисні окуляри та аналогічні оптичні вироби, коригувальні, захисні та інші; Окуляри сонцезахисні; Інші; З лінзами з пластмас).

У свою чергу відповідач зазначав про недопустимість вказаного експертного висновку у якості доказу по справі, оскільки останній не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання відповідача, однак зазначає, що висновки суду стосовно віднесення спірного товару на певної категорії ґрунтуються на досліджені сукупності наданих доказів та аналізі правового регулювання спірного питання, а не лише зазначеного експертного висновку.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що встановлення факту реалізації позивачем 04.12.2023 товару, який за визначенням контролюючого органу, є товаром медичного призначення, здійснено на підставі податкової інформації, яка міститься в СОД РРО.

Так, додатки № 1 до актів перевірок № 1066/04/36/07/08/РРО/759701023 від 18.04.2024, № 1070/04-36-07-08-РРО- від 19.04.2024 містять роздруківку із бази даних ДПС із переліком розрахункових операцій, проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.

На підтвердження факту продажу спірного товару податковим органом надано також роздруківку касового чеку ФН FLpU8cf6Ohu від 04.12.2023 17:30:35 стосовно продажу товару «арт. № SFRSG002PCSSGBOXPVDCS Окуляри с/з + чохол чол. SFRSG002PCSSGBOXPVDCS 1440.ВЛ.20».

Колегія суддів зазначає, що оскільки при вирішенні питання правомірності притягнення позивача до відповідальності спірним є питання віднесення реалізованого позивачем товару до товарів медичного призначення, визначальними у даному випадку є конкретні характеристики та властивості товару, що реалізовувався.

Так, із матеріалів справи встановлений та сторонами не заперечувався факт проведення через РРО розрахункової операції щодо продажу товару «арт. № SFRSG002PCSSGBOXPVDCS Окуляри с/з + чохол чол. SFRSG002PCSSGBOXPVDCS 1440.ВЛ.20».

При цьому, слід враховувати, що спірна розрахункова операція була здійснена 04.12.2023.

У той час, як фактичні перевірки, під час проведення яких зафіксовані порушення, проводились контролюючим органом, починаючи з 09.04.2024.

На момент проведення перевірки фактично вказаний товар «окуляри сонцезахисні» був відсутній, його огляд, дослідження його характеристик контролюючим органом не проводилась, у актах перевірки такі відомості не зафіксовані.

Отже, висновки щодо віднесення товару до товарів медичного призначення були здійснені виключно на підставі аналізу бази даних ДПС України, як зазначено у актах перевірки, яка містила виключно перелік розрахункових операцій, та роздруківки касового чеку, що містив лише назву та артикул товару.

У той же час, позивач, заперечуючи проти висновків податкового органу, на підтвердження своєї позиції надає вище наведені висновки проведених досліджень, предметом яких були сонцезахисні окуляри «Stefano Ricci», Model - SCATOLA PORTA OCCHIALI PALLADIO, Style SGBOXP, Fabric VDCS, СОІ.-МО019, Size-NR, Comp - 100% LE A PELLE VITELLO, Штрих-код 17488401, Артикул - 21/1-L50410DE.CIT/108 607/108, Штрих-код - 2 01, Артикул - SFRSG002PCSSGBOXPVDCS 8: М019.

При цьому, контролюючим органом на підставі відомостей із бази даних вказаний товар віднесено до коду УКТ ЗЕД 900410100 «Окуляри сонцезахиснi: з оптичними лiнзами».

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під час проведення перевірки контролюючим органом не встановлено який конкретно товар із якими характеристиками лінз, оправи був предметом реалізації, що спростовує висновок щодо можливості його віднесення до товарів медичного призначення.

З огляду на викладене, у ході судового розгляду справи не встановлено та відповідачем не доведено факту здійснення ФОП ОСОБА_2 продажу товару, який є медичним виробом, з огляду на що у ФОП ОСОБА_2 міг виникнути обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів та здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку, передбачений п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо безпідставного застосування податковим органом до позивача штрафних санкцій, визначених ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 17.05.2024 № 7, № 7.

Стосовно правомірності податкових повідомлень-рішень № 7 від 17.05.2024, № 7 від 17.05.2024, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 85.2 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Підставою притягнення позивача до відповідності за вказане порушення стали висновки, викладені у актах перевірок № 1066/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 18.04.2024, № 1070/04-36-07-08-РРО- від 19.04.2024, про те, що після отримання наказу на проведення перевірки, направлень і посвідчень, тобто після початку фактичної перевірки посадовими особами позивача не надано посадовим (службовим) особам відповідача у повному обсязі усі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме щодо походження товару, обліку товарних запасів,

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України.

Пунктом 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до письмових вимог податкового органу від 09.04.2024 ФОП ОСОБА_2 запропоновано надати:

1. Касові книги.

2. Книги обліку розрахункових операцій (за наявності), фіскальні звітні чеки, контрольні річки з РРО.

3. Первинні касові документи, прибуткові та видаткові касові ордери, журнали ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку № 301 «Каса».

4. Документи на реєстратор розрахункових операцій (реєстраційне посвідчення, остання 'зілка про опломбування РРО).

5. Договір на сервісне обслуговування РРО.

6. Документи щодо походження товару, обліку товарних запасів, у порядку визначеному відповідним національним положення (Стандартом) бухгалтерського обліку (Журнали «ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку № 28 «Товари» (281, 282), накладні на товар, первинні документи на прибуття товарно-матеріальних цінностей від постачальника, документи щодо походження товару та порядку обліку.

7. Виписки банків, документи на платіжний термінал.

8. Ліцензії (діючи та попередні за 3 роки).

9. Додатки до ліцензій.

10. Договори оренди приміщення, або на право власності.

11. Договори про трудові відносини з найманими працівниками.

У відповідь на вимоги податкового органу від 09.04.2024 ФОП ОСОБА_2 надано письмові пояснення № 25, № 26 від 16.04.2024, із доданими до них документами: заяви про реєстрацію ПРРО, рахунки на оплату та платіжні доручення про оплату придбання ПРРО, договір оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , анкета-заявка та договір еквайрингу, копії трудових угод з працівниками магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, за висновками актів перевірок № 1066/04/36/07/08/РРО/759701023 від 18.04.2024, № 1070/04-36-07-08-РРО- від 19.04.2024 порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України полягало у ненаданні посадовим особам орган ДПС України всіх документів, що стосуються об`єкту перевірки за вимогою від 09.04.2024.

Втім, контролюючим органом не зазначено ненадання яких саме документів стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Натомість, колегія суддів зазначає, що такі документи як ліцензії (діючи та попередні за 3 роки), додатки до ліцензій, договори оренди приміщення, або на право власності, договори про трудові відносини з найманими працівниками не пов`язані з предметом фактичної перевірки, яка призначена за письмовим звернення споживача стосовно про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Стосовно вимоги надання документів щодо обліку товарних запасів, слід зазначити, що така документація позивачем не велась, як вище встановлено правомірно, що виключає відповідальність, передбачену п. 121.1 ст. 121 ПК України за незабезпечення їх зберігання та ненадання контролюючим органам при здійсненні податкового контролю.

За наведених обставин колегія суддів зазначає про не доведення відповідачем порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в частині ненадання або надання не в повному обсязі належним чином завірених копій первинних документів.

Отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 17.05.2024 № 7, № 7 є такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив докази по справі, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 по справі № 520/14571/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 22.11.24.