Справа № 620/13140/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Чернігів Справа № 620/13140/24

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопот С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Чайка О.А.,

представника відповідача Савченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить наступне.

1. Визнати протиправним рішення від 16.09.2024 за № 1510/5058 відповідача про відмову Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 23.08.2024 про звільнення з військової служби;

2. Звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за власним бажанням після шести місяців проходження служби.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що, будучи громадянином російської федерації, як особа прийнята на військову службу за контрактом, має право бути звільненим з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за власним бажанням після шести місяців проходження служби.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивач подав рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив звільнити його зі служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за власним бажанням після шести місяців проходження служби.

Рішенням відповідача від 16.09.2024 за № 1510/5058 йому було відмовлено у задоволенні його рапорту від 23.08.2024 про звільнення з військової служби та звільнити його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України) після шести місяців проходження служби.

Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон) містить вичерпний перелік підстав, за яких військовослужбовця може бути звільнено з військової служби. Однією з підстав, визначених частиною 3 статті 26 Закону - за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України), але не раніше шести місяців проходження ними безперервної військової служби.

Дана норма визначає чіткий перелік суб`єктів, які мають право не звільнення згідно зазначеної підстави - військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідно до положень статті 1 цього Закону:

6) іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

7) іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні;

8) іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

15) особа без громадянства - особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

Статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, засади проходження в Україні військової служби врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно статті 1 зазначеного закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає:

- підготовку громадян до військової служби;

- приписку до призовних дільниць;

- прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;

- проходження військової служби;

- виконання військового обов`язку в запасі;

- проходження служби у військовому резерві;

- дотримання правил військового обліку.

Військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

У випадках, передбачених законом, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється:

- громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

- іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Військова служба в Україні організовується з дотриманням конституційної вимоги про відокремлення церкви і релігійних організацій від держави.

Види військової служби:

- строкова військова служба;

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб рядового складу;

- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти);

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»:

1. Іноземці та особи без громадянства можуть бути прийняті на військову службу до Збройних Сил України за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу.

2. На військову службу за контрактом приймаються раніше не судимі іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах і відповідають таким вимогам проходження військової служби:

- мають вік, передбачений статтею 22 цього Закону;

- придатні до військової служби за станом здоров`я;

- пройшли професійно-психологічний відбір;

- мають достатній рівень фізичної підготовки.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Під час дії особливого періоду військова служба (дія контрактів) для військовослужбовців продовжується у порядку, визначеному частиною дев`ятою статті 23 цього Закону.

Указом Президента України від 10.06.2016 року №248/2016 затверджено Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України іноземцями та особами без громадянства.

Цим Положенням визначається порядок проходження іноземцями та особами без громадянства (далі - іноземці) військової служби у Збройних Силах України.

Іноземці, які на законних підставах перебувають на території України, можуть бути прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України (далі - військова служба) у добровільному порядку.

У добровільному порядку іноземці проходять:

- військову службу за контрактом осіб рядового складу;

- військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.

З іноземцями, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження іноземцями чи особами без громадянства відповідного виду військової служби у Збройних Силах України згідно з додатком (далі - контракт про проходження військової служби).

Контракт про проходження військової служби - це письмова угода, що укладається між іноземцем і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Щодо іноземців, які виявили бажання проходити військову службу на посадах рядового, сержантського і старшинського складу у Збройних Силах України, проводиться перевірка відомостей стосовно законності їх перебування на території України, наявності документів, що засвідчують особу, відомостей про відсутність судимості, достовірності інших відомостей, наданих іноземцями.

Організація проведення перевірки відомостей покладається на військових комісарів шляхом направлення запитів до Міністерства внутрішніх справ України, Державної міграційної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України, які в межах своїх повноважень здійснюють зазначену перевірку.

У разі встановлення за результатами перевірки відомостей, які не відповідають установленим вимогам прийому на військову службу, іноземець не підлягає прийому на військову службу.

Іноземці, які добровільно вступають на військову службу, надають згоду на обробку персональних даних, проходять обов`язковий медичний огляд військово-лікарською комісією військового комісаріату, професійно-психологічний відбір та здають визначені Міністерством оборони України нормативи з фізичної підготовки.

Іноземці, які вперше приймаються на військову службу до Збройних Сил України, беруть офіційне зобов`язання щодо неухильного дотримання Конституції, законів України та сумлінного виконання обов`язків військової служби.

Іноземці, які відповідно до закону проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Належність іноземців до військовослужбовців підтверджується військовими квитками рядового, сержантського і старшинського складу, форма та порядок видачі яких встановлюються Міністерством оборони України.

Для прийнятих на військову службу іноземців встановлюється випробувальний строк два місяці, про що зазначається в контракті про проходження військової служби.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначається Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби, його загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Проходження військової служби військовослужбовцем відображається в його особовій справі, яка ведеться у порядку та за формою, встановленими Міністерством оборони України.

До особової справи вносяться передбачені законом відомості про військовослужбовця та членів його сім`ї, а також за його попередньою згодою - інші необхідні відомості.

Порядок обліку військовослужбовців, форми і призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення визначаються Міністерством оборони України.

На військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - на військову службу за контрактом) приймаються іноземці відповідно до статей 19 і 20 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Основними умовами прийняття на військову службу за контрактом іноземця є:

- визнання і виконання іноземцем Конституції України та законів України;

- перебування іноземця на законних підставах на території України;

- відсутність в іноземця судимості;

- наявність в іноземця дійсного паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства.

Відбір іноземців на військову службу проводиться військовими комісаріатами та військовими частинами.

Під час відбору іноземців на посади враховується їх попередній досвід проходження військової служби, спеціальність та освіта.

У разі відсутності такого досвіду, після прийняття іноземців на військову службу вони направляються до навчальних частин (центрів) та військових частин для підготовки на спеціальних курсах для набуття відповідної військово-облікової спеціальності.

У разі відповідності іноземців вимогам проходження військової служби командир військової частини (навчального центру) укладає з іноземцями контракт про проходження відповідного виду військової служби та призначає їх на відповідні військові посади, про що видається наказ по особовому складу.

Про прийняття на військову службу за контрактом і призначення іноземців на відповідні військові посади військова частина (навчальний центр) повідомляє військовий комісаріат та вищий орган військового управління за підпорядкованістю.

Право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається:

1) посадовій особі, яка має право видавати накази по особовому складу та до повноважень якої належить призначення на відповідні посади, - з іноземцями, що призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання рядового, сержантського і старшинського складу;

2) посадовій особі, якій надано право звільняти з військової служби, - з іноземцями, яким продовжено військову службу понад граничний вік перебування на військовій службі.

Право на укладення нового контракту про проходження військової служби надається посадовим особам, зазначеним у підпункті 1 цього пункту.

Перший контракт про проходження військової служби укладається:

- з військовослужбовцями, прийнятими на посади рядового складу, - строком на 3 роки;

- з військовослужбовцями у разі їх призначення на посади сержантського і старшинського складу - строком від 3 до 5 років залежно від згоди сторін;

- з військовослужбовцями, які приймаються на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану, - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Строк контракту про проходження військової служби обчислюється з дня набрання ним чинності.

Контракт про проходження військової служби набирає чинності:

- з військовослужбовцями, прийнятими на військову службу за контрактом, - з дня зарахування до списків особового складу військової частини;

- з військовослужбовцями, у яких в особливий період закінчився строк дії контракту про проходження військової служби і дія якого продовжена, в разі продовження військової служби за новим контрактом після оголошення демобілізації, - з дня укладення контракту.

Контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою.

Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця.

Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування іноземця до списків особового складу Збройних Сил України та призначення його на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Судом встановлено, що Позивач, на момент укладення з ним контракту, 24.02.2022 року, був громадянином Російської Федерації та на законних підставах постійно проживав в Україні. На нього, як на іноземця, не поширювався військовий обов`язок, передбачений статтею 65 Конституції України, і він не належав до категорії військовозобов`язаних чи резервістів у розумінні Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У період з 24.02.2022 року по дату звернення з рапортом про звільнення з військової служби 23.08.2024 року, позивач у добровільному порядку проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 року №2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно копії паспорту (а. с. 6, 7) позивач є громадянином рф.

Командуванням військової частини НОМЕР_1 24.02.2022 року Міністерством Оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , з Позивачем було укладено контракт про проходження іноземцями та особами без громадянства військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

На підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 року Позивача було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 24.02.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 року №1 та призначено на посаду водія - електрика 1 взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 на підставі укладеного з ним контракту на проходження військової служби.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , останній отримав громадянство України 07.06.2023 (а. с. 37).

З наведеного убачається, що з 07.06.2023 позивач втратив статус іноземця, навіть попри наявність у нього статусу громадянина рф.

Від так позивач втрати право на звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Окремо суд зазначає, що позивач не вимагає розірвання укладеного з ним контракту про проходження іноземцями та особами без громадянства військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 24.02.2022 та приведення його правових відносин з ЗСУ у іншу форму.

За наведених підстав, суд дійшов переконання, що рішення Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за власним бажанням після шести місяців проходження служби, є обгрунтованим та правомірним.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ