Справа № 420/3309/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3309/24

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

повний текст судового рішення

складено 26.07.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУПФ України в Одеській області, ГУПФ України в Харківській області та просив:

- скасувати рішення ГУПФ України в Харківській області від 23 жовтня 2023 року за №47 щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 державної служби періодів роботи (служби): з 20.09.1982 по 20.11.1984, з 12.06.1985 по 20.01.1987, з 04.09.1989 по 12.07.1990, з 08.08.1990 по 26.12.1992, з 27.12.1992 по 03.11.1995, з 01.04.1996 по 04.07.2005, з 05.07.2005 по 23.05.2007, з 24.05.2007 по 01.07.2008, з 02.07.2008 по 05.08.2008, з 07.08.2008 по 23.12.2016, з 23.05.2017 по 26.12.2001, з 28.12.2017 по 03.04.2023;

- зобов`язати ГУПФ України в Харківській області прийняти нове рішення, яким зарахувати до стажу ОСОБА_1 державної служби періодів роботи (служби): з 20.09.1982 по 20.11.1984, з 12.06.1985 по 20.01.1987, з 04.09.1989 по 12.07.1990, з 08.08.1990 по 26.12.1992, з 27.12.1992 по 03.11.1995, з 01.04.1996 по 04.07.2005, з 05.07.2005 по 23.05.2007, з 24.05.2007 по 01.07.2008, з 02.07.2008 по 05.08.2008, з 07.08.2008 по 23.12.2016, з 23.05.2017 по 26.12.2017, з 28.12.2017 по 03.04.2023 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно з Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII з 18.10.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Харківській області № 47 від 23.10.2023 року.

Зобов`язано ГУПФ України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2023 року про перехід на пенсію згідно ЗУ «Про державну службу», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу».

23 жовтня 2023 року ГУПФ України в Харківській області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення №47 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у здійсненні ОСОБА_1 переходу на пенсію за віком згідно ЗУ Про Державну службу є протиправною, а тому рішення від 23 жовтня 2023 року №47 підлягає скасуванню.

Суд також зазначив, що прийняттю рішення про призначення пенсії передує процедура перевірки пенсійним органом заяви про призначення пенсії та документів поданих до неї. Проте, дотримання позивачем під час звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії, інших вимог Закону та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. №622, пенсійним органом не перевірялось.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058- IV (далі по тексту Закон №1058- IV).

Згідно ст.5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

01.05.2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

Тобто, до 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ст.90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 10 розділу ХІ Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до статі 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу ХІ Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 03.07.2018 року по справі № 569/350/17, від 03.07.2018 року по справі № 586/965/16-а, від 10.07.2018 року по справі № 591/6970/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням ГУПФ України в Харківській області, №47 від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» у зв`язку із відсутністю 20 років стажу на посадах, віднесених до посад держаних службовців. До стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців зараховано період з 01.04.2013 р. по 01.05.20216 року. Стаж державного службовця станом на 01.05.2016 р. складає 3 роки 4 дні.

Проте, з трудової книжки позивача вбачається, що в період з 20.09.1982 року по 20.11.1984 року він працював на посаді дільничного державного інспектора Кефального господарства Дністровської інспекції рибохорони; в період з 12.06.1985 року по 20.01.1987 року на посаді дільничного державного інспектора Дністровської інспекції рибохорони; з 04.09.1989 року по 12.07.1990 року на посаді дільничного державного інспектора Дністровської інспекції рибохорони; з 08.09.1990 року по 26.12.1992 року на посаді дільничного інспектора Маякської дільниці Дністровської інспекції рибохорони; з 27.12.1992 року по 03.11.1995 року на посаді районного державного інспектора Дністровської інспекції рибохорони; з 01.04.1996 року по 04.07.2005 року на посадах державного інспектора рибохорони Нижньо-Дністровської інспекції рибохорони, державного інспектора Центральної держрибінспекції, державного інспектора з конвенційного рибальства Центральної держрибінспекції, державного інспектора з конвенційного рибальства Нижньо-Дністровської держрибінспекції, старшого інспектора оперативної групи, державного інспектора Морської інспекції рибохорони, начальника відділу рибохорони управління «Одесарибвод», районного державного інспектора Нижньо-Дністровської державної інспекції управління «Одесарибвод»; з 05.07.2005 року по 23.05.2007 року на посаді районного державного інспектора Маякського рибоохоронного відділу басейнового управління; з 24.05.2007 року по 01.07.2008 року на посадах районного державного інспектора Дністровського тервідділу Головного управління «Одесадержрибохорона», заступника начальника тервідділу державного інспектора Дністровського тервідділу; з 07.08.2008 року по 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII) на посадах заступника начальника Дністровського тервідділу управління Західно-Чорноморської держрибохорони, державного інспектора-заступника начальника Дністровського територіального відділу управління Західно-Чорноморської держрибохорони, головного державного інспектора відділу оперативної роботи, головного державного інспектора Дністровського територіального відділу.

Згідно п.8 розділу ХІ Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

При цьому, стаж державної служби до набрання чинності Законом №889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016 року).

Згідно п. 5 постанови від 03.05.1994 №283 обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Відповідно до п.1 Порядку обчислення стажу державної служби №283, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно п.2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Відповідно до п.4 Порядку №283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.

При цьому, додатком до Порядку №283 визначено перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Згідно з Додатком до Порядку №283, до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, віднесено, зокрема: Рада Міністрів УРСР, Міністерства і відомства СРСР, міністерства і відомства республік СРСР (включаючи головні управління, управління, що відповідно до затвердженої Урядом структури входили до центрального апарату цих міністерств і відомств).

Наказом начальника Головного управління по охороні і відтворенню рибних запасів і регулюванню риболовства при Державному комітеті Ради Міністрів СРСР по рибному господарству від 06.05.1962 №54/П створено Головне Чорноморське управління з охорони та відтворення рибних запасів і регулюванню риболовства, у складі якого створено, зокрема Західно-Чорноморське басейне управління охорони і відтворення рибних запасів і регулювання рибальства.

Однак, під час розгляду заяви позивача від 18 жовтня 2023 року про перехід з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу», ГУПФ України в Харківській області не враховано, що законодавством, чинним на момент проходження позивачем служби за спірний період, встановлено право зарахування до стажу державної служби, як на керівних посадах, так і посадах спеціалістів, періоду роботи в Раді Міністрів УРСР, Міністерствах і відомствах СРСР, міністерствах і відомствах республік СРСР (включаючи головні управління, управління, що входили до центрального апарату цих міністерств і відомств).

Згідно ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, відповідач як суб`єкт владних повноважень, не був позбавлений можливості встановити стаж державного службовця ОСОБА_1 на підставі трудової книжки, яка була в наявності у пенсійного органу.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості зарахування періодів роботи починаючи з 20.09.1982 року до стажу державного службовця на підставі записів трудової книжки, відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відмова ГУПФ України в Харківській області у здійсненні ОСОБА_1 переходу на пенсію за віком згідно ЗУ «Про Державну службу» є протиправною, а тому рішення від 23 жовтня 2023 року № 47 підлягає скасуванню.

При цьому, суд 1-ї інстанції вірно зауважив, що дотримання позивачем під час звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії інших вимог Закону та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. № 622, пенсійним органом не перевірялось.

Отже, на переконання апеляційного суду, суд 1-інтанції дійшов правильного висновку щодо необхідності зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.10.2023 року про перехід на пенсію згідно ЗУ Про державну службу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук