Справа № 420/26151/24
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26151/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року (суддя Хлімоненкова М.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 25.09.2024) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, ГУ ПФУ в Закарпатській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №67 від 14.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Одеської області за вих. №08- 29/4749/2024 від 16.07.2024 року про суддівську винагороду, згідно з якою суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 198712,50 грн, з яких: посадовий оклад (30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25) - 113550,00 грн; доплата за вислугу років (70%) - 79485,00 грн; перебування на адміністративній посаді - 5677,50 грн; науковий ступінь (%) - 0 грн; робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2024 здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Господарського суду Одеської області за вих. №08-29/4749/2024 від 16.07.2024 року про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає: 198712,50 грн, з яких: посадовий оклад (30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25) - 113550,00 грн; доплата за вислугу років (70%) - 79485,00 грн; перебування на адміністративній посаді - 5677,50 грн; науковий ступінь (%) - 0 грн; робота, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 25 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

На думку апелянта, ГУ ПФУ в Закарпатській області правомірно прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати згідно наданої довідки, оскільки розмір посадового окладу судді з 01.01.2020 не змінювався.

Також апелянт вважає, що рішенням суду першої інстанції невірно вирішено зобов`язати саме ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії позивачу по справі, оскільки ним не приймалось рішення по суті заяви позивача.

Позивачка своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2002 року працювала на посаді судді Господарського суду Одеської області.

Згідно рішення Вищої Ради Правосуддя №2225/0/15-18 від 10.07.2018, на підставі п. 4 ч. 6 ст. 126, ст.131 Конституції України ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Одеської області у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Наказом Господарського суду Одеської області №13-к від 16.07.2018, суддю Господарського суду Одеської області ОСОБА_1 відраховано зі штату суддів Господарського суду Одеської області 16.07.2018, у зв`язку зі звільненням у відставку.

08.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу довідки про розмір суддівської винагороди з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік, для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За результатом розгляду указаної заяви позивачки, 08.05.2024 Господарським судом Одеської області було видано довідку №08-29/3132/2024 від 08.05.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн.

Не погодившись із розрахунковою величиною, з якої було обрахованого розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, позивачка зверталась до суду із відповідним позовом, який розглядався у межах справи №420/14400/24.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 року по справі №420/14400/24 зобов`язано Господарський суд Одеської області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч. 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" із застосуванням встановленого ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Отримавши видану на виконання указаного вище судового рішення довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці №08-29/4749/2024 від 16.07.2024, ОСОБА_1 07.08.2024 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою №6076 про перерахунок свого щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі згаданої довідки згідно з якою станом на 01.01.2024 її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 198712,50 грн, у тому числі: посадовий оклад 113550,00 грн, доплата за вислугу років (70%) 79485,00 грн, щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - 5677,50 грн.

За принципом екстериторіальності заява була розглянута ГУ ПФУ в Закарпатській області, та за результатами її розгляду прийнято рішення №67 від 14.08.2024, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі указаної вище довідки.

Відмова обґрунтована посиланнями та приписи ст. 130 Конституції України, ч. 2 ст. 135, 142 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016, статей 7 Законів України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", "Про Державний бюджет України на 2023 рік", "Про Державний бюджет України на 2024 рік", якими, як вказано в оскаржуваному рішенні, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року на рівні 2102 грн., та виснувало, що базовий розмір посадового окладу судді в порівнянні з минулими роками не змінився.

Вважаючи таку відмову протиправною ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення її позовних вимог суд першої інстанції, застосовуючи правові висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 10.11.2021 по справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі №360/503/21, від 22 червня 2023 року у справі №400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі №140/5481/22 та від 24 липня 2023 року у справі №280/9563/21, вважав, що відмова ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі, встановленому чинним законодавством, а саме Законом №1402-VIII, не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України.

Посилаючись на те, що щомісячне довічне грошове утримання позивачці призначалось ГУ ПФУ в Одеській області, суд зобов`язав саме цей пенсійний орган відновити порушене право позивачки шляхом здійснення з 01.01.2024 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 09.04.2024.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII)) гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема в рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, від 04 грудня 2018 року №11-р/2018.

Система правового захисту суддів, зокрема їх матеріального забезпечення, встановлена Законом №1402-VIII, положення якого узгоджуються з вимогами міжнародно-правових актів щодо незалежності суддів і спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, а також є гарантією поваги до гідності людини, її прав та основоположних свобод.

У пункті 62 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до Комітету міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів підкреслюється, що в цілому важливо (особливо для нових демократичних країн) передбачити спеціальні правові положення, що захищають грошову винагороду суддів від скорочення, а також забезпечити положення, що гарантують збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, усі судді у відставці, яким призначено щомісячне довічне грошове утримання, мають право на його перерахунок у разі зміни розміру складових суддівської винагороди.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, регулюється розділом IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.02.2023 №7-2, яка набрала чинності 20.03.2023) (далі - Порядок №3-1).

За Порядком №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється або (1) на підставі списків, згідно яких відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді/довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди/винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку, або (2) за зверненням судді у відставці шляхом подання до пенсійного органу заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці, видану компетентним органом.

Верховний Суд уже розглядав питання стосовно механізму перерахунку розміру щомісячного довічного утримання суддів і у постанові від 27.10.2022 у справі №640/10564/21 зазначив:

"Довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою не є юридичним фактом, з яким пов`язується виникнення права на перерахунок. Суддівська винагорода визначається безпосередньо законом.

61. Відповідно до ст. 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді Верховного Суду становить 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. До базового розміру посадового окладу додатково застосовуються регіональні коефіцієнти, зокрема, 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Розмір доплат за вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці теж визначений безпосередньо законом.

Відомості про суд, де працював суддя, вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці подаються до Пенсійного фонду під час призначення судді щомісячного довічного грошового утримання і зберігаються у матеріалах особової справи. Ці відомості залишаються незмінними

Розмір суддівської винагороди, визначений ст. 135 Закону №1402-VIII, і, відповідно, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, може змінитися лише у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється Законом України про бюджет на відповідний рік. Про ці зміни Пенсійний фонд знає безпосередньо з закону.

За таких обставин, довідка про суддівську винагороду має виключно інформаційний характер. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді.

Суд також звертає увагу на юридичну позицію Конституційного Суду України, висловлену у Рішенні від 18.02.2020 №2-р/2020 (ч. 6 п. 16) про "автоматичне" здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру такої винагороди.

Положення п. 1, 3 Розділу ІІ та п.2 Розділу ІІІ Порядку №3-1, які передбачають необхідність звернення судді та надання довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, не узгоджуються з принципом "автоматичності" перерахунку, про який йдеться у Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020.

67. Рада суддів України теж неодноразово звертала увагу Пенсійного фонду України на необхідність запровадження "автоматичного" перерахунку та внесення змін до Порядку №3-1. Зокрема, у рішеннях від 01.03.2019 №12, від 09.04.2021 №7.

Отже, незважаючи на чітку позицію Конституційного Суду України (ч. 6 п. 16 Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020) та необхідність її безумовного виконання, незважаючи на неодноразові звернення Ради суддів України, відповідні зміни в частині "автоматичного" перерахунку до Порядку №3-1 Пенсійним фондом України не внесено.

Зважаючи на вищенаведене, Суд дійшов висновку, що до внесення змін до законодавства щодо статусу суддів Верховного Суду України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді Верховного Суду України у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді Верховного Суду, що працює на відповідній посаді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді".

Згодом такий висновок підтримано Верховним Судом у постановах від 12.09.2023 у справі №540/7777/21 та від 27.11.2023 у справі №640/16655/21.

Застосовуючи зазначений висновок до спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №67 від 14.08.2024 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Одеської області за вих. №08- 29/4749/2024 від 16.07.2024, оскільки на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинні проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

При цьому колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду щодо розміру суддівської винагороди, який, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", є обов`язковим під час вирішення даного спору.

Згідно із позицією Верховного Суду у цій категорії спорів Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом №1402-VIII (постанови від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 02.06.2023 у справі №400/4904/21, від 13.07.2023 у справі №280/1233/22, від 24.07.2023 у справі №280/9563/21, від 25.07.2023 у справі №120/2006/22-а, від 26.07.2023 у справі №240/2978/22, від 27.07.2023 у справі №240/3795/22, від 20.11.2023 у справі №120/709/22-а.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2024 року (3028 грн.) на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.), на підставі абз. 5 ст. 7 Закону №1082-IX та Закону №1982-IX, є неправомірною.

Виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону №1402-VIII й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 12.09.2024 у справі №580/2522/24.

Таким чином висновок суду першої інстанції про протиправність рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №67 від 14.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Одеської області за вих. №08-29/4749/2024 від 16.07.2024 є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області висновків суду про його скасування не спростовують.

Також колегія суддів не може погодитися з аргументацією апелянта про те, що ГУ ПФУ в Одеській області не є належним відповідачем у справі з огляду на те що не приймало відносно позивача рішення, а за принципом екстериторіальності згідно пункту п. 4.2 Порядку №22-1 є ГУ ПФУ в Закарпатській області, оскільки, як вірно виснував суд першої інстанції, ГУ ПФУ в Одеській області у спірних правовідносинах повинно керуватися Порядком №3-1, пунктом 1 розділу IV якого визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини другої статті 27 Закону України "Про Конституційний Суд України" органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

В даному випадку це ГУ ПФУ в Одеській області, яке і повинно було розглянути звернення ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Одеської області за вих. №08- 29/4749/2024 від 16.07.2024.

Резюмуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанцій було порушено норми матеріального права. Адже суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов