Справа № 300/2148/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2024 р. справа № 300/2148/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі, також позивач, ОСОБА_1 ), 25.03.2024 звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі, також відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно;
- зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно.
Позов мотивований тим, що у день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , а саме 10.12.2023, позивачу не виплачено грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно. Зважаючи на викладене, представник позивача переконаний, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті під час звільнення позивача грошової вартості за неотримане речове майно, не провівши із ОСОБА_1 повний розрахунок грошового забезпечення, чим порушив права та свободи, визначені законодавством України.
Ухвалою суду від 16.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №300/2148/24 про повернення позовної заяви скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Дана справа надійшла на адресу суду 03.09.2024 та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.09.2024 передано на розгляд судді, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.68-69).
Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій, зокрема зазначив, що такі роз`яснення не є нормативно-правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм. Просив позовні вимоги задовольнити (а.с.82-84).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Згідно із витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.12.2023 за №350, 10.12.2023 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.10).
Представник ОСОБА_1 04.01.2024 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (а.с. 9).
Станом на день звернення позивача до суду, відповідачем позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно не здійснена.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 , через уповноваженого представника, звернувся з даним позовом до суду.
Оцінюючи наведені суду аргументи та вирішуючи даний адміністративний спір, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі, також Закон №2011-ХІІ), Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі, також Порядок №178), Положення про проходження громадянами України військової служби в збройних силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153 (далі, також Положення №1153), а також інших Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який, відповідно до Конституції України: визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей; встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту; гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, відповідно до статті 1 якого, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, головою Служби зовнішньої розвідки України, головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.2016 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Відповідно до пункту 3 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна згідно норм забезпечення в разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця.
Згідно з пунктом 4 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) за наказом командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Згідно з пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 (далі, також - Інструкція №475), Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".
Наведене підтверджується і приписами абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення №1153 (дія якого відповідно до пункту 3 поширюється і на військовослужбовців Національної гвардії України), згідно із якими, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення, військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 2 статті 6 КАС України також передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, згідно із копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2023 №350 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і на момент звільнення виплачено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 01.12. по 10.12.2023, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учасника бойових дій під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за 2022 рік 14 календарних днів, за 2023 рік 14 календарних днів (а.с. 10).
Однак станом на момент виключення зі списків особового складу ОСОБА_1 у відповідача виник обов`язок також щодо виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у численних постановах, зокрема від 30 липня 2020 року в справі № 820/5767/17, від 19 лютого 2020 року в справі №802/1677/16-а, від 29 серпня 2019 року у справі № 2040/7697/18, які підлягають врахуванню в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.
При цьому, надання військовослужбовцем згоди чи не надання ним такої згоди (у формі рапорту чи заяви) на виключення його зі списків особового складу військової частини не впливає на зміст обов`язку військової частини при звільненні нарахувати і виплатити останньому відповідне забезпечення.
Надання згоди військовослужбовцем лише дає права виключити його із списків і не припиняє обов`язку військової частини на день виключення провести повний розрахунок. Такий обов`язок був і є таким, що мав бути виконаний військовою частиною на день виключення військовослужбовця із списків та не позбавляє звільненого у встановлені процесуальним законом строки звертатися до суду на відновлення порушеного права чи спонукати військову частину до виконання свого обов`язку.
Не написання військовослужбовцем в силу приписів пункту 4 Порядку №178 відповідної заяви (рапорту) про виплату грошової компенсації не змінює правове регулювання абзацу 3 пункту 242 Положення №1153, відповідно до якого як зазначено вище особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Щодо листа начальника Центрального управління речового забезпечення Тилу командування Сил логістики Збройних Сил України від 04.08.2023 №370/6/413793, адресованому начальнику відділу організації забезпечення матеріальними засобами речової служби (клас II) заступнику начальнику тилу командування логістики Командування сухопутних військ Збройних Сил України, яким роз`яснено, що грошова компенсація мобілізованим за речове майно не виплачується, а також те, що у телеграмі тимчасово виконуючого обов`язки начальника тилу командування логістики Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 12.12.2022 №763/1340, то суд зазначає, що такі роз`яснення не є нормативно-правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу у день виключення зі списків особового складу військової частини грошової компенсації за належне, але неотримане речове майно, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у день виключення зі списків особового складу військової частини грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) здійснити виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) компенсацію вартості за неотримане речове майно.
Сторонам рішення надіслати через підсистему Електронний суд.
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.