Справа № 580/7189/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року справа № 580/7189/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гаврилов Д.О. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 14.07.2024 року про відмову в перетинанні державного кордону України;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) надати дозвіл на перетинання державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 при пред`явленні документів, передбачених пунктом 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що начальником 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 протиправно відмовлено в перетинанні державного кордону ОСОБА_1 з огляду на наявність під час перетинання державного кордону документів передбачених законодавством.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки при перетені державного кордону у позивача був відсутній дозвіл керівнака відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

14.07.2024 ОСОБА_1 прибув до міжнародному пункту пропуску «Шегині» з метою здійснити перетин державного кордону на виїзд з України, оскільки вважає, що має право на такий перетин в наслідок наявності дружини, яка є особою з II групою інвалідності.

В міжнародному пункту пропуску «Шегині» позивач надав: свідоцтво про шлюб; пенсійне посвідчення про встановлення інвалідності 2 групи дружині ОСОБА_3 ; довідку МСЕК про встановлення інвалідності 2 групи ОСОБА_3 ; закордонний паспорт ОСОБА_4 ; закордонний паспорт ОСОБА_3 , що і не заперечується відповідачем.

Суд звернув увагу, що позивач не пред`явив для проведення паспортного контролю уповноваженій особі підрозділу охорони державного контролю військовий квиток та/або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

14.07.2024 начальником 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 в наслідок ненадання на паспортний контроль необхідні документи, які дають право на виїзд з України в умовах дії правового режиму воєнного стану згідно постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону» №57 від 27.01.1995.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Пунктом 3 Указу визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі-Закон №3543).

Положеннями ст. 22 Закону №3543 визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів та визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на час спроби перетину державного кордону досяг 38 років, при чому документи щодо військово облікових даних в міжнародному пункту пропуску «Шегині» позивач не надав, як і не надав до суду.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з п. 7 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487, Генеральний штаб Збройних Сил здійснює загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку, контроль за станом цієї роботи в державних органах (крім СБУ та розвідувальних органів), органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах та організаціях; встановлює особливості ведення військового обліку органами військового управління, військовими частинами Збройних Сил, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Порядком надання дозволу громадянам України, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на виїзд за межі місця проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час затвердженого начальником Генерального штабу Збройних Сил України від 28 червня 2022 року визначено, що дозвіл для виїзду призовникам, військовозобов`язаним та резервістам видається керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем перебування на військовому обліку.

Дозвіл не потрібно отримувати особам:

-виключеним з військового обліку;

-особам, які вибувають у відрядження і є військовозобов`язаними, заброньованими на період мобілізації та на воєнний час. При собі необхідно мати паспорт, військовий квиток/тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, посвідчення про відстрочку або завірений керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 витяг із наказу Міністерства економіки України та посвідчення про відрядження;

-призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, які зняті з обліку для переміщення в іншу місцевість (територіальну одиницю). Підставою є відмітка у посвідченні або у військовому квитку/тимчасовому посвідченні. Такі громадяни мають стати на облік за новим місцем дислокації протягом семи діб з дати зняття з обліку.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб з питань виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57 (далі - Правила №57), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

У передбачених міжнародними договорами або законодавством України випадках перетинання громадянином державного кордону здійснюється також за іншими документами. У такому разі прикордонний контроль здійснюється у порядку, який застосовується під час надання громадянином паспортних документів.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Пунктами 2-1 Правил №57 визначені особи, які мають право перетинати державний кордон мають у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, зокрема особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

Згідно свідоцтва про шлюб «повторно» серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 має дружину з інвалідністю 2 групи, у зв`язку із чим відповідно до пункту 2-1 має право на перетинання державного кордону у разі супроводу таких осіб для виїзду за межі України та при умові пред`явлення військового квитка та наявності дозволу ТЦК.

Згідно з п. 12 Правил №57, для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє.

У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п. 15 Правил №57, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль", іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Отже, позивач не є особою, яка має право перетинати державний кордон у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, і не надав доказів подання ним відповідачу документів, що дають право громадянину України на виїзд з України, які визначені ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та п. 2 Правил №57.

Тобто, наявність у позивача дружини з встановленою групою інвалідності, не є беззаперечною законною підставою для перетину кордону особою у період воєнного стану без надання документів згідно Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57. Натомість, у позивача такі документи на момент перетину кордону були відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів заявлених позовних вимог, адже суб`єкт владних повноважень діяв без порушень прав та законодавства при прийнятті рішення про відмову в перетині державного кордону України, тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР