Справа № 380/19577/24
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 рокусправа № 380/19577/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області по відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 призначену пенсію, врахувавши весь набутий страховий стаж після останнього перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 01.03.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. 10.04.2024 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Зазначила, що при розрахунку пенсії, відповідачем невірно обчислений коефіцієнт стажу з урахуванням кратності, оскільки до страхового стажу на зараховано 2 місяці за 2024 рік, за які позивач, які фізична особа-підприємець сплачувала єдиний соціальний внесок, що підтверджується довідкою форми ОК-5. Окрім того, при останньому перерахунку пенсії був взятий середній заробіток за три попередні роки, а саме з 2014 по 2017, замість 2021-2023 роки. Також зазначила, що у даному випадку, ГУ ПФУ у Львівській області, не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, а лише надіслано лист від 24.04.2024. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач позов не визнав, 09.10.2024 за вх.№75223 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що за даними персоніфікованого обліку, страховий стаж позивачки зараховано по 31.12.2023, тобто такий обчислено по місяць, що передував місяцю подання позивачкою заяви від 15.01.2024 по перерахунок пенсії. Згідно бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2024 відсутні. Оскільки, після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу, а також не минуло два роки після попереднього перерахунку (заява від 15.01.2024), права на перерахунок відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 30.07.2003. Приватний підприємець.

Станом на 01.03.2023 пенсія позивачки обчислювалась при страховому стажі 30 років 17 днів (стаж зараховано по 30.09.2021), коефіцієнт страхового стажу 0,30000 та заробітній платі за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1990 згідно довідки про заробітну плату, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,02535.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії із застосуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 7405,03 грн становив 7592,75 грн (7405,03 грн х 1,02535).

Розмір пенсійної виплати з 01.03.2023 становив 3426,29 грн, в тому числі: 2277,83 грн розмір пенсії за віком (7592,75 грн х 0,30000); 402,17 грн доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати до 2680,00 (6700,00 грн х 40%); 209,30 грн доплата за 10 рік понаднормового стажу (2093,00 грн х 10%); 80,99 грн. доплата до 100,00 грн індексації з 01.03.2023; 456,00 грн компенсаційна виплата 75-річним (400,00 грн х 1,14).

Згідно заяви позивачки від 15.01.2024, останній з 01.01.2024 проведено перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Страховий стаж для обчислення пенсії після зазначеного перерахунку становить 31 рік 02 місяці 17 днів (зараховано по 31.12.2023), коефіцієнт страхового стажу 0,31167.

Розмір пенсії з 01.01.2024 становив 3426,29 грн в тому числі: 2366,43 грн розмір пенсії за віком (7592,75 грн х 0,31167); 313,29 грн,- доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати до 2680,00 грн (6700,00 грн х40%); 230, 23 грн - доплата за 11 років понаднормового стажу (2093,00 грн х 11%); 60,06 грн доплата до 100,00 грн індексації з 01.03.2023; 456,00 грн компенсаційна виплата 75-річним (400,00 х 1,14).

На виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії із застосуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 7994,47 грн становить 8197,13 грн (7994,47 х 1,02535).

Розмір пенсії з 01.03.2024 становить 3426,29 грн, в тому числі 2554,80 грн розмір пенсії за віком (8197,13 грн х 0,31167); 125, 20 грн доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати до 2680,00 грн (6700,00 грн х 40%); 230,23 грн доплата за 11 років понаднормового стажу (2093,00 грн х 11%); 60,06 грн доплата до 100,00 грн індексації з 01.03.2023; 456,00 компенсаційна виплати 75-річним (400,00 грн х1,14).

За результатами розгляду заяви позивачки від 10.04.2024, щодо пенсійного забезпечення, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 24.04.2024 за №11394-11448/Г-52/8-1300/24 повідомило позивачку, що розмір пенсії не змінився, оскільки відбувся перерозподіл складових пенсійної виплати, а саме на 188,37 грн збільшився розмір пенсії за віком, проте на цю ж суму зменшилась доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати. Перерахунок пенсії у зв`язку із зміною мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність буде проведено після припинення підприємницької діяльності.

Не погодившись з відповіддю відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

За приписами частини другої статті 28 Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

З аналізу наведених норм Закону № 1058-IV вбачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 336/372/16-а.

Отже, у випадку задоволення заяви позивача про перерахунок пенсії, як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та позивач перебуває на ній і наразі.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась перерахунку пенсії, як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком, що призначена їй у 2003 році, а тому у пенсійного органу не виникає обов`язку застосувати при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 334/13/16-а (2а/334/85/16), від 17.05.2021 у справі № 185/1473/17.

Позивачем зазначено, що з 2003 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію віком, обчислену відповідно до Закону № 1058-IV.

Тобто, позивач отримує один і той же вид пенсії з моменту призначення, проте, позивач зазначає, що подала до відповідача заяву, в якій просила перерахувати пенсію, як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021 - 2023 роки, а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Згідно відповіді відповідача, станом на 01.03.2023 пенсія позивачки обчислювалась при страховому стажі 30 років 17 днів (стаж зараховано по 30.09.2021), коефіцієнт страхового стажу 0,30000 та заробітній платі за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1990 згідно довідки про заробітну плату, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,02535.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії із застосуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 7405,03 грн становив 7592,75 грн (7405,03 грн х 1,02535).

Розмір пенсійної виплати з 01.03.2023 становив 3426,29 грн, в тому числі: 2277,83 грн розмір пенсії за віком (7592,75 грн х 0,30000); 402,17 грн доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати до 2680,00 (6700,00 грн х 40%); 209,30 грн доплата за 10 рік понаднормового стажу (2093,00 грн х 10%); 80,99 грн. доплата до 100,00 грн індексації з 01.03.2023; 456,00 грн компенсаційна виплата 75-річним (400,00 грн х 1,14).

Згідно заяви позивачки від 15.01.2024, останній з 01.01.2024 проведено перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Страховий стаж для обчислення пенсії після зазначеного перерахунку становить 31 рік 02 місяці 17 днів (зараховано по 31.12.2023), коефіцієнт страхового стажу 0,31167.

Розмір пенсії з 01.01.2024 становив 3426,29 грн в тому числі: 2366,43 грн розмір пенсії за віком (7592,75 грн х 0,31167); 313,29 грн,- доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати до 2680,00 грн (6700,00 грн х40%); 230, 23 грн - доплата за 11 років понаднормового стажу (2093,00 грн х 11%); 60,06 грн доплата до 100,00 грн індексації з 01.03.2023; 456,00 грн компенсаційна виплата 75-річним (400,00 х 1,14).

На виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії із застосуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 7994,47 грн становить 8197,13 грн (7994,47 х 1,02535).

Розмір пенсії з 01.03.2024 становить 3426,29 грн, в тому числі 2554,80 грн розмір пенсії за віком (8197,13 грн х 0,31167); 125, 20 грн доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати до 2680,00 грн (6700,00 грн х 40%); 230,23 грн доплата за 11 років понаднормового стажу (2093,00 грн х 11%); 60,06 грн доплата до 100,00 грн індексації з 01.03.2023; 456,00 компенсаційна виплати 75-річним (400,00 грн х1,14).

Отже, в цьому випадку не відбулося зміни виду отримуваної пенсії, оскільки позивач з моменту призначення отримує пенсію за віком.

При цьому, суд зазначає, що посилання позивача як на підставу задоволення позову на те, що після призначення пенсії він продовжує працювати, є необґрунтованими, оскільки це може бути підставою для перерахунку пенсії, а не її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, тобто за 2020, 2021, 2022 роки.

Щодо не зарахування до страхового стажу 2 місяців за 2024 рік, суд зазначає, що оскільки після призначення пенсії позивач продовжила працювати, тож при наявності не менш як 24 місяці додаткового страхового стажу, ГУ ПФУ у Львівській області на підстав заяви позивачки від 15.01.2024 проведено перерахунку пенсії відповідно до стажу, в результаті чого було враховано до стажу період роботи по 31.12.2023.

За нормами ст.42 Закону № 1058 перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

До того ж, Законом № 1058 пенсіонерам з метою збільшення розміру пенсій передбачено проведення індексації. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на норми п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФ України від 18.05.2018 р. № 10-1 як на підставу здійснення їй перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, адже суть перерахунку відповідно до Порядку полягає саме в застосуванні коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Враховуючи викладене, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку на виконання ст. 42 Закону № 1058 з урахуванням додаткового набутого за 24 місяці страхового стажу або з урахуванням індексації заробітку.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачці у перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд також зазначає, що подання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №1058-IV урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 4.1 Порядку №22-1 передбачено, що заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що підставою для перерахунку пенсії є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду в установленому порядку, за результатом розгляду яких пенсійний орган приймає відповідне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що у матеріалах відсутні докази звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Порядку №22-1 чи будь-які інші докази того, що остання усно зверталась до відповідача та надавала під час усного звернення будь-які документи посадовим особам органу Пенсійного фонду. Таким чином, окрім вищевказаних підстав, позивачем також не дотримано встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, а відтак територіальний орган Пенсійного фонду України не приймав рішення про відмову в перерахунку позивачу пенсії. Суд вказує, що усні звернення та консультації з працівниками відповідача без подання відповідної заяви про призначення пенсії не створюють обов`язку у відповідача щодо її призначення/перерахунку.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №546/222/17, від 12.09.2019 у справі №158/1226/16-а та від 20.02.2020 у справі №636/863/17.

Отже, обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача за відсутності заяви про перерахунок пенсії встановленої форми у відповідач відсутній.

Шлях відновлення порушеного права позивача можливий після належного звернення позивача до пенсійного фонду із заявою встановленої форми і додатками. Дана позиція відповідає викладеному у Постанові Верховного Суду від 21.09.2018 справа №805/465/18-а, від 21.12.2021 справа № 540/1588/19.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За положеннями статі 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна