Справа № 240/9367/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/9367/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії щодо обмеженням пенсії максимальним розміром та відмови у виплаті пенсії з підвищенням на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 починаючи з 01.03.2024 року у відповідності до постанови КМ України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році";

- зобов`язати здійснити виплату пенсії з підвищенням на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 починаючи з 01.03.2024 року у відповідності до постанови КМ України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вимог постанови КМ України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі №240/22146/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок пенсії та її індексацію. В результаті такого перерахунку та індексації розмір перерахованої та проіндексованої пенсії становить 27 113,63 грн., але Відповідач протиправно виплачує пенсію тільки в розмірі 23 610,00 грн., тобто з обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами.

Ухвалою судді Липа А.В. від 23.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з призовом з 04.07.2024 судді ОСОБА_2 на військову службу, дану справу передано на розгляд судді Нагірняку М.Ф.

Ухвалою судді Нагірняка М.Ф. від 25.07.2024 року справу прийнято до свого провадження та продовжено її судовий розгляд за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що перерахунок пенсії та виплата суми пенсії Позивачу з обмеженням максимального розміру є правомірним.

Відповідач вважає, що застосування таких обмежень зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), в редакції Закону №911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон № 1166-VII).

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

З 01.01.2016 Позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103.

Сторонами визнається, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі №240/22146/23 Відповідача зобов`язано з 01.07.2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням виплачених сум.

Як зазначено в листі від 30.04.2024 року, Відповідачем з 01.03.2024 року здійснено такий перерахунок пенсійних виплат Позивача з урахуванням постанови КМ України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023році" та постанови КМ України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", в тому числі із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 за 2024 рік.

Розрахунковий розмір пенсії Позивача в результаті такого перерахунку становить 27 113,63 грн., але її виплата обмежена максимальним розміром і становить 23 610,00 грн.

Проведення такого перерахунку підтверджується також розрахунком, копія кого долучена до позову та досліджена судом.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності протиправності в діях Відповідача щодо обмеження виплати з 01.03.2024 року пенсії Позивачу максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами.

Як зазначено у відзиві Відповідача та в листі від 30.04.2024 року, застосування максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність (23 610,00 грн.), зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), в редакції Закону №911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII).

Такі доводи та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області не в повній мірі ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, приписами статті 2 Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), окрім іншого, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічно Законом №3668-VI були внесені зміни до ст.43 Закону №2262-XII, які передбачали, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";

Більш того, вказану частину, яка в подальшому стала частиною сьомою, ст.43 Закону №2262-XII Законом №911-VIII доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Правові норми Закону №3668-VI набрали чинності з 01.10.2011 року, а правові норми Закону № 911-VIII набрали чинності з 01.01.2016 року.

Суд враховує доводи Позивача, що вказані правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону №3668-VI та Закону №911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи Відповідача, які наведені у відзиві, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII (надалі - Закон №1774-VIII), що набрав чинності з 01.01.2017року, повторно вносилися зміни до ч.7 ст.43 Закону №2262-XII щодо обмежень максимального розміру пенсій, призначених за цим Законом.

Безспірно, згідно вказаних змін цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" лише замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Зазначене свідчить, що обмеження щодо максимального розміру пенсії, передбаченні вимогами Закону №3668-VI (в редакції Закону №911-VIII) та Закону № 1774-VIII, не підлягають застосуванню до спірних відносин щодо обмеження з 01.07.2022 року розміру призначеної Позивачу пенсії за Законом №2262-XII.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст.55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, позовні вимоги Позивача відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01.03.2024 року розміру раніше призначеної пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, замість нарахованої в розмірі 27 113,63 грн.

Таке порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії Позивачу з 01.03.2024 року в повному розмірі (27 113,63 грн.) без обмежень максимальним розміром та із врахуванням проведених виплат.

Одночасно суд зазначає, що в долучених до матеріалів справи сторонами доказах відсутні підтвердження щодо наявності після 01.03.2024 року між сторонами спору, зумовленого недотриманням Відповідачем вимог постанови КМ України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

По цій причині суд вважає, що позовні вимоги Позивача в цій частині є передчасними і розгляду не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1221,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01.03.2024 року розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, замість нарахованої в розмірі 27 113,63 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 року в повному розмірі (27 113,63 грн.) без обмежень максимальним розміром та із врахуванням проведених виплат.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1221,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

22.11.24