Справа № 705/3631/24
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/3631/24
2-а/705/60/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Менчинської Віталії Вікторівни до Головногоуправління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Менчинська В.В. звернулася до суду з адміністративним позовом про те, що відповідно до постанови серії ЕНА № 2368932 від 11.06.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Семчуком Д.О., 11.06.2024р. близько 16 год. 22 хв. ОСОБА_1 керував на вул. Челюскінців в м. Умані Черкаської області транспортним засобом ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , за наявності посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В» і «С».

На підставі наведеного, поліцейським визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позивач не погоджується з постановою серії ЕНА № 2368932 від 11.06.2024р., вважає її незаконною та протиправною оскільки в його діях не було складу адміністративного правопорушення.

Так, ГАЗ 3302 «ГАЗель» - серія бортових автомобілів і шасі з кабіною 1,5-тонного класу вантажопідйомності. Автомобілі ГАЗель належать до класу Н1 (М1) з дозволеною максимальною масою, що не перевищує 3500 кг, що формально дозволяє керувати ними (крім мікроавтобусів) за наявності водійських прав «легковий» категорії «В»; також на «Газель» не поширюється обмеження знаку 3.4 «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Автомобіль ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач є 1998 року випуску і належить до модельного ряду «Вантажівка». Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - повна маса автомобіля становить 3500 кг, маса без навантаження 1410 кг. В розділі «Особливі відмітки» вказано, що ГАЗ 33021 є спеціалізованим вантажним самоскидом СХІ594198, переобладнаний, встановлення самоскидного кузова ГАЗ-САЗ-35121 з гідравлічним устаткуванням із розвантаженням назад (висновок 531711 від 01.10.2019).

Крім того, вказує, що категорія водійських прав це окремий «дозвіл» для управління транспортом певного типу. Так, категорія «В» дозволяє керувати автомобілями масою до 3500 кг і з кількістю пасажирських місць до 8 (не рахуючи водія). Сюди входять легкові автомобілі, «легкі» вантажні авто, мінівени. Категорія «С1» дозволяє керувати вантажними автомобілями, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів. Категорія «С» «основна» вантажна категорія, яка дозволяє керувати вантажівками з масою понад 7.5 тонн.

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.11.2022р. позивач має дві відкриті категорії на керування транспортними засобами В (категорія дійсна з 26.01.2021 по 26.11.2052р.) і С (категорія дійсна з 10.11.2020 по 26.11.2052р.).

Оскільки позивач керував транспортним засобом ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , без навантаження, його маса становила від 1410 кг до 3500 кг. Відповідно він мав право керувати даним транспортним засобом за наявності у нього водійської категорії «В».

Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2022р. №348 «Про внесення зміни до Постанови КМУ від 03.2022р. №184» п.1-1 доповнено таким змістом: «Установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В».

Просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області сержанта поліції ОСОБА_3 серія ЕНА № 2368932 від 11.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 гривень; закрити провадження у справі; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 19 червня 2024 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов`язки була надіслана відповідачу 19.06.2024 року та отримано 19.06.2024 року, згідно довідки про доставку електронного листа.

02.07.2024 р. від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області Желізняк Ю.В. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (ПДР). Згідно із п. 2.1а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N° 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1408/27853 від 10.11.2015 та вимог КУпАП поліцейським розглянуто справу про адміністративне правопорушення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Так з наявних матеріалів, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2368932 від 11.06.2024, відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які є додатками до постанови серії ЕНА № 2368932 від 11.06.2024 вбачається, що працівниками поліції було зупинено позивача. Ця обставина останнім не заперечується. ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії С1. Як вбачається з копії посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.11.2022, позивач має право керування транспортними засобами категорій: «В» - автомобілі, дозволена максимальна вага яких не перевищує 3500 кг (7 700 фунтів) з кількістю сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми, а також «С» - автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів). В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, зазначено, що повна маса автомобіля складає 3500 кг., маса без навантаження - 1410, категорія - N1, кількість сидячих місць з місцем водія - 3, кількість сидячих місць - 2. Оскільки, дозволена максимальна маса зазначеного транспортного засобу є 3500 кг, то відповідно до п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, транспортний засіб відноситься до категорії С1, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 кілограмів. Таким чином, для керування вищевказаним автомобілем необхідна наявність посвідчення водія із категорією С1. Вважають, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2368932 від 11.06.2024 не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, вважає їх завищеними та не співмірними з обсягом виконаної роботи. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Належних доказів на підтвердження відомостей, що містяться у постанові, суду не надано.

Згідно Відповіді в.о. начальника ТСЦ МВС № 7142 від 03.07.2024 № 31/31/7142, - транспортним засобом ГАЗ 33021, який належить до класу Н1 з масою без навантаження 1410 кг і повною масою автомобіля 3500 кг, дозволено керувати за наявності у особи посвідчення водія з категорією «В».

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАПне надано, а саме з відеозапису, який надано працівниками поліції до суду, факт руху транспортного засобу та факт його зупинки не зафіксовано.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП має бути скасована.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно із ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як передбачено ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В позовній заяві позивач зазначив, що поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1660 грн., що підтверджується доданими до заяви доказами: договором про надання правової допомоги від 12.06.2024 р., актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.06.2024 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 17/06/24 від 17.06.2024 року.

З огляду на наведене та зважаючи на понесені позивачем судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, такі витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Семчука Дениса Олеговича серія ЕНА № 2368932 від 11.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 гривень.

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1660 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,48 грн..

Копію рішення направити позивачу та відповідачу для відому.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік