Справа № 520/30911/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

"25" листопада 2024 р. справа № 520/30911/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лариса Мар`єнко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Віннер-Транс", через електронну систему ЄСІТС "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях №128846 від 24.09.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою від 25.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у судове засідання.

21.11.2024 року до суду надійшла заява, в якій представник позивача просив суд забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях №128846 від 24.09.2024 року.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що відповідачем вчиняються дії з примусового виконання оскаржуваної постанови і це безпосередньо може вплинути на матеріальний стан заявника через можливість накладення арешту на його майно, кошти та інші цінності і подальшого звернення на них стягнення задля забезпечення виконання спірної постанови, що, в свою чергу, може призвести до ускладнення та/або унеможливлення ефективного поновлення порушених оскаржуваною постановою прав і законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Транс". Оскільки правомірність оскаржуваної постанови №128846 від 24.09.2024 підлягає дослідженню під час судового розгляду адміністративної справи, позивач вважає, що заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів відповідають предмету адміністративного позову та вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Подальше примусове виконання постанови про стягнення адміністративно-господарського штрафу, яка є предметом спору у даній справі, до набрання рішенням суду законної сили, тягне негативні фінансові наслідки для позивача у вигляді арешту його коштів в банківських установах, що ускладнює ведення господарської діяльності. Тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.153 КАС України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1 ст.154 КАС України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

22 листопада 2024 року суддя Мар`єнко Л.М. перебувала на навчанні по підвищенню кваліфікації, у зв`язку з чим заява розглянута в перший робочий день.

Беручи до уваги положення ч.1 ст.154 КАС України суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1, 2 та 4 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Позивач звернувся до суду з приводу скасування постанови про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу №128846 від 24.09.2024, що прийнята Державною службою України з безпеки на транспорті Відділом державного нагляду контролю у Донецькій, Луганській та Харківській областях, на виконання якої відкрито виконавче провадження.

За таких обставин, враховуючи, що виконавче провадження відкрито на виконання спірної постанови, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В силу положень статті 150 КАС України, забезпечення адміністративного позову спрямоване на захист прав та інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся (має намір звернутися) до суду.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення позову позивачем наведені доводи, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову, визначених статтею 151 КАС України, а саме - зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, може ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак, суд вважає заяву представника позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 8 статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Суд зауважує, що в силу положень ч.1 ст.156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст.150, 151, 154, 241-243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення стягнення на підставі постанови №128846 від 24.09.2024 Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду контролю у Донецькій, Луганській та Харківській областях про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Транс" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 гривень до набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/30911/24.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до "26" листопада 2027 року.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суд зауважує, що згідно положень ч.8 ст. 154 КАС України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО