Справа № 160/29043/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» про визнання протиправною та скасування постанови,-
31.10.2024 року Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сапарової Анастасії Сергіївни від 21.10.2024 у ВП № 75956853 про накладення на боржника управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.
Управління було позбавлено об`єктивно виконати вищевказане рішення оскільки Управлінню, як новоутвореному робочому органу, не було передано департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради як попереднім робочим органом із регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами, дозволів на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7», ТОВ «АЛЕСАН», ТОВ «СІЛЛ», які суд зобов`язав продовжити шляхом внесення відповідних записів. Управлінням було вжито заходів щодо звернення до Департаменту із листами про вирішення питання щодо передачі дозволів Управлінню для виконання судового рішення про продовження строку їх дії, однак жодної відповіді від Департаменту не надійшло.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 р. позовну заяву Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позову протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху, а саме: надати до суду: оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 3028,00грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 р. отримано позивачем за допомогою підсистеми «Електронний суд», про що свідчить довідка наявна у матеріалах справи.
11.11.2024 р. до суду надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено оригінал квитанції про сплату судового.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 р. відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 р. залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» на підставі заяви підприємства.
19.11.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Оскаржувана постанова відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником Управлінням дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради не було виконано рішення суду зобов`язального характеру. В такому випадку обов`язок державного виконавця винести постанову про накладення штрафу визначений законодавством.
20.11.2024 р. від третьої особи надійшли пояснення. ТОВ «АЛЕСАН» проти задоволення позовних вимог заперечувало. В обґрунтування заперечень вказало наступне. 05.09.2024 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, зокрема ВП № 75956853. У вказаних постановах про відкриття виконавчих проваджень, які доставлено до Електронного кабінету управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради, що підтверджує саме управління у своїх листі від 13.09.2024 № 3/1-444, управлінню встановлено строк для виконання судового рішення протягом 10 робочих днів. На адвокатські запита представника ТОВ «АЛЕСАН» управління повідомлено про здійснення заходів, спрямованих на виконання рішення суду. При цьому, станом на момент розгляду справи в суду, рішення суду не виконано. Таким чином, постанова про накладення штрафу відповідає вимогам законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2023, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024 та постановою Верховного Суду від 14.08.2024, у справі № 160/26954/23, позовну заяву, зокрема, ТОВ «АЛЕСАН», до департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Дніпровської міської ради, про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зокрема, зобов`язано департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (правонаступник управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради) продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 1675/110, №1675/111, № 1675/112, № 1675/113, № 1675/115, № 1675/116, № 1675/117, № 1675/118, № 1675/119, № 1675/122, строком на 5 (п`ять років), до 23.10.2028.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 01.08.2024, з урахуванням ухвали Верховного Суду від 05.08.2024 у справі № 160/26954/23 задоволено клопотання позивачів у справі про процесуальне правонаступництво. Замінено відповідача у справі департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради на управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради.

02.09.2024 представником ТОВ «АЛЕСАН» одержано виконавчі листи в межах адміністративної справи № 160/26954/23, які 03.09.2024 були пред`явлені до виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

05.09.2024 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, зокрема ВП № 75956853.

Згідно з вищевказаними постановами Управління як боржник у виконавчому провадженні зобов`язано протягом 10 робочих днів продовжити ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7», ТОВ «АЛЕСАН» та ТОВ «СІЛЛ» строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, зазначених у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2023.

Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради звернулось до департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради з листом від 06.09.2024 вих. № 3/1-397, відповідно до якого Управління попросило повідомити про наявність зазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами у Департаменті та у разі їх наявності вирішити питання щодо передачі цих дозволів Управлінню для виконання судового рішення про продовження строку їх дії.

Також, на адресу Управління надійшли вимоги державного виконавця від 09.10.2024 вих. №№ 05.1-34/35559, 05.1-34/35550, 05.1-34/35542, 05.1-34/35531, 05.1-34/35525, 05.1-34/35523, 05.1-34/35521, 05.1-34/35515, 05.1-34/35494, 05.1-34/35479, які зареєстровані в Управлінні 14.10.2024 за вх. №№8/57, 8/58, 8/59, 8/62, 8/63, 8/64, 8/65, 8/66, 8/67, 8/68, стосовно виконання виконавчих листів Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 по справі № 160/26954/23.

Листом Управління від 17.10.2024 № 4/1-86 було повідомило державного виконавця про те, що в Управлінні наразі відсутні обидва примірники вищезазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки останні не було передано Департаментом як попереднім робочим органом, у зв`язку із чим Управління позбавлено об`єктивної можливості виконати рішення суду за виконавчими листами щодо продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7, ТОВ «СІЛЛ» та ТОВ «АЛЕСАН» з огляду на відсутність необхідної документації.

Управлінням на адресу Департаменту було направлено лист від 06.09.2024 № 3/1- 397 щодо вирішення питання передачі вищезазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами Управлінню для виконання судового рішення щодо продовження строку їх дії.

Постановою про накладення штрафу від 21.10.2024 ВП № 75956853 на управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн.

На виконання ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, регламентується Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до ст. 2 якого виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно доцього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом ч.ч. 1-3 якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

В свою чергу, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відповідальність, серед іншого, за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. (ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Враховуючи положення статті 63 "Про виконавче провадження" оскільки законодавець пов`язує застосування виконавцем штрафу за невиконання рішення суду за наявності саме поважних причин такого невиконання, відповідно, поважність такої причини невиконання рішення суду має бути підтверджена боржником належними доказами та обґрунтуваннями.

В справі, що розглядається, позивачем поважність причин не виконання рішення суду обґрунтована відсутністю матеріалів дозволів на розміщення реклами та знаходження цих документів у іншого суб`єкта владних повноважень, правонаступником якого є позивач.

Листування управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради з департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради не є дієвим заходом, спрямованим на виконання рішення суду.

Інших доказів та обґрунтувань позивачем не надано.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі Soering vs UK Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Крім того, у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

За таких обставин, суд вважає, що постанова про накладення штрафу від 21.10.2024 року ВП №75956853 прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто, відповідає критеріям, визначеним у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук