Справа № 160/11770/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/11770/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 року (суддя Голобутовський Р.З.)

у справі №160/11770/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком за зверненням ОСОБА_1 від 12.02.2024;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком за зверненням ОСОБА_1 від 05.03.2024;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.02.2024 № 70 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати стаж ОСОБА_1 з 01.09.1975 по 05.01.1981 та з 01.08.1990 по 04.03.1993 на підставі трудової книжки НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву від 12.02.2024 про призначення пенсії за віком, із врахуванням рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно відмовлено позову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Водночас, наявні в трудовій книжці позивача записи підтверджують спірні періоди роботи, які пенсійний органом безпідставно були не зараховані.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.02.2024 № 70 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до

страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1975 по 05.01.1981 у Дніпропетровському виробничому взуттєвому об`єднанні, з 01.08.1990 по 15.05.1991 у Дніпропетровському Домі торгівлі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції зазначив, що трудовою книжкою позивача та наявними довідками підтверджуються спірні періоди роботи позивача з 01.09.1975 по 05.01.1981 та з 01.08.1990 по 15.05.1991, а тому такі періоди протиправно не зараховано пенсійним органом при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком та належним способом відновлення порушених прав позивача є саме зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати такі періоди до страхового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано той факт, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №970 від 19.02.2024 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 12.02.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону №1058 - ІХ. Так не зарахований період роботи з 01.09.1975 по 05.01.1981 згідно із записами трудової книжки від 19.09.1977 серія НОМЕР_2 , оскільки записи потребують уточнення (не зрозуміло чи навчання чи робота). Також не зараховано період роботи з 01.08.1990 по 15.05.1991 згідно із записом № 6 трудової книжки від 19.09.1977 серія НОМЕР_2 , оскільки в записі про прийняття на роботу наказ та дата дописані іншим чорнилом. При цьому скаржником зазначено, що обчислення стажу для призначення пенсії, призначення та перерахунки пенсій відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, зареєстрованої за № 568.

19.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №70 про відмову у призначенні пенсії, в обґрунтування якого зазначено, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 20 років, в той час як страховий стаж позивача становить 16 років 3 місяці 3 дні.

Вказаним рішення, зокрема, не зараховано до страхового стажу позивача наступні періоди:

- період з 01.09.1975 по 05.01.1981 згідно із записами № 1-3 трудової книжки від 19.09.1977 серія НОМЕР_1 , оскільки записи потребують уточнення (не зрозуміло чи навчання чи робота);

- період з 01.08.1990 по 16.05.1991 згідно із записом № 6 трудової книжки від 19.09.1977 серія НОМЕР_1 , оскільки в записі про прийняття на роботу наказ та дата дописані іншим чорнилом.

Для зарахування до страхового стажу періодів з 01.09.1975 по 05.01.1981, з 01.08.1990 по 15.05.1991 необхідно надати уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів та відповідну довідку про реорганізацію.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що визначальним у межах даної справи є питання, чи необхідно зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.09.1975 по 05.01.1981, з 01.08.1990 по 15.05.1991 на підставі поданих до пенсійного органу документів.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

З матеріалів справи слідує, що позивачем для призначення пенсії за віком була подана трудова книжка від 19.09.1977 серії НОМЕР_1 , яка, зокрема, містить наступні записи:

- Дніпропетровське виробниче взуттєве об`єднання:

- запис № 1: 01.09.1975, зарахована ученицею у професійне училище, наказ 56 від 10.09.1975;

- запис № 2: 19.09.1977, переведена вставщиком деталей виробів в цех 3, наказ 608 від 19.09.1977;

- запис № 3: 05.01.1981, звільнена за власним бажанням, стаття 38 КЗпП УССР, зап. № 8 від 05.01.1981;

- Дніпропетровський Дім торгівлі:

- запис № 6: 01.08.1990, прийнята мийником посуду в столову, наказ 109 від 01.08.1990;

- 17.05.1991, переведена прибиральницею, наказ 55 від 17.05.1991;

- 04.03.1993, звільнена за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ 26 від 04.03.1993.

Згідно з виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПБ-КОНСАЛТІНГ» довідки від 11.03.2024 № 879/133 про перейменування, Дніпропетровське виробниче взуттєве об`єднання перейменоване в Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання (наказ № 131 від 21.03.1989), яке перейменоване в Орендне підприємство Дніпропетровська виробничо-торгівельна взуттєва фірма «Оріль» (наказ № 151 від 08.04.1993), яка перейменована в Акціонерне товариство «Оріль» (наказ № 474 від 27.12.1993), яке перейменоване в Закрите акціонерне товариство «Оріль» (наказ № 53 від 18.03.2002).

Відповідно до виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ПБ-КОНСАЛТІНГ» архівної довідки від 11.03.2024 № 879, в архівному фонді Закритого акціонерного товариства «Оріль» в особових рахунках по заробітній платі робітникам, ІТР та службовцям цеху № 3 за січень 1980 року - лютий 1981 року «Днепропетровского производственного обувного объединения» значиться « ОСОБА_2 » (так в справах російською мовою), табельний номер 3424, вказані дата прийому на роботу - 01 вересня 1975 року, дата народження 01 серпня 1960 року та дата звільнення 05 січня 1981 року, за власним бажанням (наказ № 8 від 05.01.1981).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що трудовою книжкою позивача та вказаними довідками підтверджуються спірні періоди роботи позивача з 01.09.1975 по 05.01.1981 та з 01.08.1990 по 15.05.1991.

Стосовно посилань скаржника на наявність недоліків у заповнені трудової книжки позивача, колегія суддів зазначає, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, в зв`язку з чим недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист, в тому числі і щодо вирішення питання призначення пенсії за віком.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, яка враховується під час розгляду цієї справи.

З огляду на наведене, записи про спірні періоди роботи позивача виконані у відповідності до правил ведення трудових книжок, засвідчені печатками.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідним врахувати позицію Верховного Суду у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17, відповідно до якої підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи, а не правильність записів у трудовій книжці.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.02.2024 № 70 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність рішення про відмову в призначенні пенсії саме з підстав необґрунтованості не зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання пенсійний орган зарахувати спірні періоди до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, оскільки це є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і такий спосіб захисту права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке були предметом судового розгляду у межах цієї справи.

Ураховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача не існує.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 року у справі №160/11770/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 25.11.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк