Справа № 215/2910/24
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2024 року

м. Київ

Справа № 215/2910/24

Провадження № 11-270за24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.

перевірила заяву про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року і ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 та 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити наявність компетенції (повноважень) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у сфері управління, зокрема й делегованих повноважень, для того, щоб за результатами розгляду заяви [від 02 січня 2024 року] зазначити в ненормативному правовому акті, що не отримує виплати на догляд за особою з інвалідністю 1 групи до пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визнати відмову від такої процедури протиправною діяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру.

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 06 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 передав на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

ОСОБА_1 не погодилася з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції і подала касаційну скаргу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 17 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів повернув заявниці без розгляду.

Цей же суд ухвалою від 21 жовтня 2024 року на підставі пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовив у відкритті касаційного провадження.

ОСОБА_1 не погодилася із ухвалами суду касаційної інстанції і надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) скаргу, у якій, як можна зрозуміти з її змісту, просить: «поновити строк звернення до суду відповідно до Указу Президента від 24.02.2022р. № 64 і відкрити касаційне провадження за повторно поданою скаргою»; звільнити її від сплати судового збору у зв`язку «п.9 ч.1 ст.5, п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» і захистом прав на державні соціальні гарантії ст.46 Конституції України»; в порядку підготовки справи до розгляду витребувати матеріли справи та зворотні поштові повідомлення з її підписом про отримання оскаржуваної постанови і ухвали від 21.10.24р; скасувати ухвали від 17.10.24р. та 21.10.24р. Верховного Суду згідно до п.7 ч.1 ст. 349 КАС; ухвалою справу кваліфікувати як типову справу».

Подана заява не може бути прийнята до розгляду Великою Палатою з огляду на таке.

КАС України чітко визначає випадки, у яких перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата, а також підстави такого перегляду в окремих випадках.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Отже, Велика Палата може переглядати в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, які цей суд ухвалив лише як суд першої інстанції у зазначеній вище категорії справ.

Відповідно до частини першої статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції. Відповідно до частини п`ятої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати визначений статтею 347 КАС України. Згідно з частинами першою та четвертою цієї статті питання про передачу справи на розгляд, зокрема, Великої Палати вирішує суд за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині п`ятій статті 346 КАС України.

Зі змісту зазначених норм убачається, що саме суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Тобто питання про передачу адміністративної справи на розгляд Великої Палати вирішує тільки касаційний суд (у цьому випадку - Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду) після подання учасником справи касаційної скарги відповідно до статті 331 КАС України.

У цій справі касаційний суд не ухвалював рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати на підставі частини п`ятої статті 346 КАС України.

У контексті сказаного треба зазначити, що положення КАС України не передбачають право учасника справи звертатися безпосередньо до Великої Палати з вимогою про передачу адміністративної справи на розгляд Великої Палати з підстав, визначених частиною п`ятою статті 346 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 355 КАС України судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають.

З тексту заяви ОСОБА_1 , яку вона подала до Великої Палата, та її вимог можна зрозуміти, що авторка заяви просить Велику Палату провести фактичну ревізію законності й обґрунтованості судового рішення суду касаційної інстанції від 21 жовтня 2024 року, якою, як відомо, цей суд відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову суду апеляційної інстанції від 05 вересня 2024 року, котрий своєю чергою позовну заяву ОСОБА_1 передав на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Хоча ОСОБА_1 називає своє звернення до Великої Палати «заявою про звільнення від сплати судового збору і поновлення строку звернення до суду», насправді вона просить не тільки і не лише поновити строк на процесуальне звернення до Великої Палати, яке би основувалося на законі, скільки на ділі заявляє і спрямовує свої вимоги на перегляд і скасування остаточного рішення суду касаційної інстанції від 21 жовтня 2024 року.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання та конкретного характеру спрямованості вимог заяви ОСОБА_1 можна виснувати, що ухвала колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року є остаточною, вона не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду.

За частинами першою, другою статті 344 КАС України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції , з урахуванням приписів статті 341 цього Кодексу. Суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частинами першою, третьою статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до частини другої статті 167 цього Кодексу якщо заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Отже, заява про перегляд судового рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду після касаційного перегляду є неприйнятною, а тому її разом з доданими до неї матеріалами слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 22, 24, 167, 346 Кодексу адміністративного судочинства, України Велика Палата Верховного Суду,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року і ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 та 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії.

Заяву та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: О. О. Банасько С. Ю. Мартєв

О. Л. Булейко К. М. Пільков

Ю. Л. Власов С. О. Погрібний

І. А. Воробйова О. В. Ступак

Ж. М. Єленіна І. В. Ткач

Л. Ю. Кишакевич О. С. Ткачук

В. В. Король В. Ю. Уркевич

С. І. Кравченко Є. А. Усенко

О. В. Кривенда Н. В. Шевцова